ЗОЛОТИЙ ВІК

Vol. XVIII | Бруклін, Нью-Йорк, середа, 27 січня 1937 року | Номер 453

(Переклад з рос. журналу, перекладеного з англ. видання; наведені у перекладі цитати з Біблії - це переклад рос. сінод. Біблії українською мовою)

ТРОХИ ПРО ЛЮДИНУ

Хіба ви не раді, не щасливі і не вдячні, що ви народилися в людській сім'ї і що ви не Гібборим? Не так давно в Нікарагуа було виявлено кістки одного з Гібборимів, які потонули під час потопу. Їх було знайдено і в інших місцях: у Франції, в Аризоні.

Ребра Гібборима, знайденого в Нікарагуа, сягають метра завдовжки і десяти сантиметрів завширшки, а гомілкова кістка занадто важка, щоб її могла нести одна людина. Знахідка була зроблена в Ель-Бокіні, на річці Міко. Голова була відсутня. Гібборим (на івриті "сильні люди", Буття 6:4) були дітьми ангелів, які спарувалися з жінками з роду людського, це ясно сказано в Писанні. Згадки про цих гігантів можна знайти не тільки в Біблії, а й у міфології Греції, Риму та інших країн.

Журнал Collier's пише:

Найвища людина в історії, за даними всіх достовірно встановлених випадків, живе сьогодні в Буширі, Іран. Хоча йому лише двадцять років, і він усе ще росте, зріст цього перського гіганта становить 3 метри 15 сантиметрів, а вага - 204 кг. До речі, він настільки слабкий, що не може ходити або тримати голову більше кількох хвилин за раз.

Зріст Голіафа становив шість ліктів і одну п'ядь, що за 53 см у лікті та 30 см у п'яді становить 3,3 метра 7,6 см. У Септуагінті та у Флавія зріст Голіафа становить чотири лікті й одна п'ядь, або 2,1 метра 22,8 см. Деякі з точно виміряних гігантів останніх 1900 років були таких розмірів: 3 метри 7,6 см, 3 метри 7,6 см, 2,7 метри 10,1 см, 2,1 метри 15,2 см, 2,7 метри 7,6 см, 2,4 метри 15,2 см, 2,4 метри 10,1 см, 2,4 метри 19,6 см, 2,4 метри 5 см, 2,4 метри 22,8 см, 2,1 метри 22,8 см та ще 2,1 метри 22,8 см. Гібборими (діти ангелів і жінок), які загинули під час потопу, були набагато вищими за всіх цих людей, про що переконливо свідчать розрахунки, зроблені на основі частин їхніх скелетів, але точних вимірювань не існує.

2,5 метра і все ще росте

Роберт Уодлоу, сімнадцятирічний хлопець з Алтона (штат Іллінойс), має зріст 2,5 метра і продовжує рости. Зараз він важить понад 181 кг і, схоже, має прекрасне здоров'я.

Власник універмагу в Будапешті, Угорщина, який постачає більшу частину одягу і меблів для ліліпутів по всьому світу, вважає, що у світі налічується 56 000 таких маленьких людей. Сам він зростом лише 1 метр.

Чоловіки і жінки стають вищими; сіверяни більші за жителів півдня; обидві статі значно менші в стегнах. Це деякі з фізичних змін людства, встановлених тисячами вимірів, які відбуваються по всьому світу.

Чи знаєте ви, що у вашому хребті знаходиться 17 000 нервів, деякі з яких у двадцять разів більші в діаметрі, ніж інші? Усі вони об'єднані в так званий спинний мозок.

Здається неймовірним, що людська рука може бути у 20 000 разів більш універсальною, ніж людська мова, проте саме так стверджує сер Річард Педжет, який проводить уроки мови жестів у Королівському інституті в Лондоні. Він стверджує, що однією лише рукою можна зробити понад 700 000 різноманітних та елементарних знаків.

Людська рука

Жодна інша жива істота не може торкнутися великим пальцем кожного зі своїх пальців. Людська рука - це інструмент інструментів. Те, як її можна згинати вперед, назад і в боки, як по-різному рухати великим пальцем та іншими пальцями, викликає в побожному серці найглибший трепет перед мудрістю великого Творця.

Бог створив чоловіка для виконання найскладніших і найважчих завдань у житті; його дружина має бути помічницею, придатною для своєї менш вимогливої сфери. Це не образа прекрасної статі - написати просту правду, що найкраща хірургічна робота виконується чоловіками.

У Санфорді, штат Мен, розташована фабрика з виготовлення найкращих, найдорожчих, найрозкішніших оксамитів. Сортувальники вовни ангорської кози повинні розділити її на п'ятнадцять діаметрів волосків. Один неправильно прибраний волосок сильно псує зовнішній вигляд готової тканини. 35 осіб, зайнятих на цій роботі, рідко припускаються помилок, але вони не можуть впоратися з роботою, якщо з якоїсь причини у них була безсонна ніч. Жодна жінка ніколи не могла претендувати на цю роботу.

Під час виготовлення великих штампів, які використовують для різання автомобільних деталей, люди використовують під час оброблення деталей свої штангенциркулі й тонкі напилки, доки не зроблять найкраще, що можна зробити за допомогою інструментів; але людська рука ще тонша, й останнє, що роблять зі штампом, робить найдосвідченіший робітник з усіх, який по "на дотик" визначає, де треба ще трохи попрацювати напилком, аби робота була виконана ідеально.

Дурень еволюціоніст не може пояснити ці речі. Усе, що він може сказати, це те, що чоловікові "пощастило мати руку більш сприятливої форми". Ще й як пощастило. І йому також пощастило мати великого і славного Творця, який дав йому її. Деяким із цих еволюціоністів пішло б на користь, якби одного чудового ранку вони прокинулися з мавпячими пазурами замість рук і почали по-справжньому думати з грибком, що росте на вухах.

Структура руки

Рука складається з двадцяти семи кісток: вісім кісток у зап'ясті, розташованих у два ряди по чотири в кожному; п'ять кісток, що утворюють долоню; дві кістки, що утворюють великий палець; і по три кістки в кожному з чотирьох пальців.

Скромно, правдиво і науково "Енциклопедія Американа" говорить:

Рука з її високоспеціалізованими м'язами належить тільки людині. Її не можна вважати, як у мавп, звичайним органом пересування. По суті, це орган дотику і хапання. Він прикладається до тіла, щоб визначити його форму; він приходить на допомогу оку, щоб завершити або виправити його враження. Функції дотику зосереджені в основному на його передній або долонній поверхні, нервові сосочки особливо численні на кінцях пальців. Шар жирової тканини дуже щільної текстури захищає, не зменшуючи ні сили, ні делікатності, мережу м'язів, судин і нервів, якими забезпечений цей чудовий орган. (Шкіра людської долоні в сімдесят шість разів товща за шкіру повіки. Ніякого дизайнера, так?).

Рука - це помічник у мовленні. Дехто говорить руками майже так само багато, як і язиком. Керівник оркестру без рук був би аномалією. Жести широко використовуються в кіно і в радіостудіях. Про нормальну поведінку кожної людини можна судити за її почерком. Людина голосує з піднятою рукою. А хтось просить руки жінки.

Руки, що коштують цілий статок

Елейн Сент-Мор з Голлівуду, штат Каліфорнія, застрахувала свої руки на 150 000 доларів. Вона користується великим попитом у скульпторів і художників, які стверджують, що її руки найкрасивіші в Америці. Руки актрис майже однаково красиві. Жінці без довгих, тонких пальців, ретельно доглянутих нігтів, гладких обрисів і білої шкіри, що вкриває руки, було б важко знайти роботу в якості актриси.

З часів світової війни жіночі руки стали помітно більшими. Двадцять років тому великим попитом користувалися рукавички розміром п'ять і шість, тепер же затребувані розміри від шести з половиною до семи з половиною. Збільшення жіночої руки пов'язане з водінням автомобіля, тенісом і гольфом.

Жіночі руки структурно відрізняються від чоловічих. У чоловіків перший палець коротший за третій, а в жінок перший палець майже завжди довший за третій. Цей результат було отримано під час дослідження рук 630 дорослих людей. Причина такої відмінності невідома.

Марно намагатися зупинити жінок, які вирішили нафарбувати нігті. Природний рожевий відтінок здорового нігтя привабливий.

Жінкам, які роблять манікюр, рекомендується не наполягати на глибоко обрізаних куточках нігтів, це часто призводить до інфекції. Задирки завдають незручностей і небезпечні, часто вони призводять до абсцесів. За першого виявлення їх слід відрізати ножицями якомога ретельніше, а палець забинтувати або хоча б омити антисептиком.

Бородавки видаляються шляхом щоденного нанесення на них молочаю звичайного доти, доки вони не висохнуть і не зникнуть. Жовті плями на руках у людей похилого віку схожі на веснянки, але вони постійні; деяким допомагає розтирання. Маленькі прищики, схожі на гусячу шкіру, на руках видаляються шляхом втирання мигдалевої олії, потім миття водою з милом і нанесення холодного крему. Лосьйон з рівних частин гліцерину і камфори корисний для потрісканих рук. Занадто тонкі руки можна зміцнити масажем з чистою маслиновою олією, бажано, щоб його робив друг.

Цікаві шульги

Нижчі тварини - амбідекстри (однаково вільно володіють обома руками); ті, у кого є "руки", з однаковим успіхом користувалися б як однією, так і іншою, але Творець створив людину інакше. Серед людей амбідекстрів дуже мало, їхня кількість мізерно мала. Близько 97 відсотків - правші; решта 3 відсотки - шульги, що природно, і їх слід залишити в спокої, щоб вони розвивалися так, як було задумано.

Батьки та вчителі, які змушують або намагаються змусити ліворуких дітей стати правшами, несуть відповідальність за те, що чудові від природи хлопчики та дівчатка заїкаються, неправильно пишуть, стають дратівливими, брешуть і крадуть. У таких дітей "q" перетворюється на "p", "b" - на "d", "not" - на "ton", а іноді цілі речення йдуть задом наперед. Хлопчиків-лівшів більше, ніж дівчаток. Ліворукі, якщо їх залишити в спокої, в усіх відношеннях рівні праворуким.

Ліворукість передається у спадок. У сім'ях, де один або обидва батьки шульги, 17,34% дітей - шульги, а в сім'ях, де жоден із батьків не шульга, тільки 2,1% дітей - шульги; в останніх випадках діти успадковують від бабусі чи дідуся.

Випадки мовчазності в дітей у сім'ях, де явно переважає ліворукість, нерішучість, істерики, забіякуватість, замкненість і навіть злочинність - усе це наслідок спроб із найкращих спонукань зробити з шульги правшу. У таких людей розлаштовується нервова система і порушується весь процес їхнього розвитку. Яке право має будь-яка людина, батько чи хтось інший, брати на себе відповідальність за сповільнення та обернення назад психічних процесів іншої людини? Легко зрозуміти, як дитина, вимушена виконувати завдання найважчим для неї способом, може стати дратівливою і некерованою.

Інші дивні винятки

Є люди, у яких відсутнє відчуття дотику, тобто вони не можуть визначити форму предмета, навіть якщо він ідеально круглий або квадратний. Ця дивна інвалідність - така сама інвалідність, як у тих, хто страждає на дальтонізм або глухоту.

Найнезвичайнішим з усіх винятків є жителі Паласуелоса, Іспанія. У переважної більшості жителів цього села по два великі пальці на кожній руці. Більшість чоловіків у селі працюють у кам'яних кар'єрах, і є припущення, що це позначається велике навантаження на великі пальці. Змішані шлюби поширили цю особливість.

Красива людська нога

Якщо є в природі щось більш красиве або краще пристосоване до своєї мети, ніж дитяча нога, назвіть це. Після кількох десятиліть поганого поводження з боку власника стопа може втратити більшу частину свого чарівного вигляду, і зазвичай так і відбувається, але це все ще чудовий механізм, гнучкий і пристосований, створений для того, щоб бадьоро нести 90 кг або більше протягом усього життя.

У стопі двадцять шість кісток, одні довгі й розташовані паралельно, інші - кубовидної форми, в щиколотці, всі вони скріплені гнучкими зв'язками, зрощеними у склепіння, по чотири, які йдуть уздовж і впоперек і дають змогу власникові прокладати собі шлях будь-якою місцевістю. Кісткова структура складається з трьох відділів, які зазвичай називають щиколоткою, передплюсною і пальцями ніг, але якщо хочеться більш милозвучних назв, то ці три відділи можна назвати передплюсна, плюсна і фаланги.

Люди, які ніколи не зловживали своїми ногами і тренували їх, танцюють годинами безперервно без утоми, бігають марафони, проходять 100 миль на день і роблять інші, здавалося б, неймовірні речі з цими інструментами, які можна згинати, крутити й повертати, але які завжди повертаються у свою нормальну форму й положення, якщо дати їм шанс. У стопі понад 100 зв'язок. Нескінченні м'язи грають один з одним у досконалій гармонії.

Час від часу на спортивних змаганнях можна побачити дива людської стопи, коли бачиш, як дев'яностокілограмова людина підкидає себе на два метри в повітря або стрибає на сім з половиною метрів у широкому стрибку. Ці склепіння, сухожилля і м'язи були розроблені з особливою ретельністю, щоб дати змогу власникові ходити, бігати і стрибати з легкістю і грацією. Склепіння надають пружності рухам тіла; вони діють як амортизатори; нерви і кровоносні судини заховані під ними, в найбезпечнішому і найкращому місці.

Ідеальна стопа

В ідеальної стопи мають бути пальці. Вони потрібні для підтримання рівноваги; і хоча можна уявити, що без них можна шкандибати, вони абсолютно необхідні для легкої ходьби, а також для бігу, танців, їзди на велосипеді, футболу, тенісу, бейсболу, гольфу та інших спортивних ігор. І якщо пальці стоп потрібні, то й ідеальні пальці стоп необхідні; їх потрібно підтримувати в тому стані, в якому вони були, коли їхній власник з'явився на світ.

Експерти стверджують, що ідеальна стопа має становити рівно одну сьому частину зросту її власника. Таким чином, у людини зростом 1м 75см стопа має бути рівно 25 см завдовжки; однак, коли ми перевірили це на трьох зразках в офісі, у всіх вони виявилися більшими, ніж передбачалося, і можна засумніватися в тому, що експерти все зробили правильно. (Серед скульпторів існує правило, що довжина ступні має становити одну шосту частину висоти тіла, а не одну сьому, і це здається правильним). Кажуть також, що довжина ідеальної стопи має бути втричі більшою за її найбільшу ширину. Це здається правильним.

Одна велика взуттєва компанія використовує 79 різних колодок. Це показує, що існує велика різниця в розмірах і формах ніг; і якщо є кілька ідеальних колодок, то у багато разів більша кількість колодок, які просто трохи не відповідають стандарту.

Косметологи стверджують, що про чоловіка судять за його ногами і краваткою, а про жінку - за її ногами і обличчям. Зрозуміло, людині, яка шукає роботу, не завадило б начистити черевики та вдягнути чисту краватку, а якщо начистити черевики та вдягнути чисту краватку - це хороший варіант, щоб отримати роботу, то хороший також, щоб її зберегти. Працівник не може дозволити собі, щоб у роботодавця склалася думка, що він нечистоплотний. Якщо туфлі дівчини потребують блиску, вона може з таким самим успіхом не пудрити ніс; адже її туфлі помітять раніше, ніж її ніс.

Ноги в Писанні

'Нога коливається', 'спотикання ноги', 'кроки' і 'з голови до ніг' - вирази з Писання, які не потребують пояснення. Бути "під ногою" відноситься до давнього звичаю завойовників ставити свої ноги на шию своїх майбутніх слуг, про що говориться в Ісусі Навині 10:24 і що зображено на пам'ятках Єгипту, Персії та Риму.

Єврейська мова настільки скромна, що слово "ноги" позначає частини та дії, які не мають назви; звідси такі фрази, як "волосина на ногах" (Іс. 7:20), "вода в ногах", "між ніг", "відкрити ноги" і "покрити ноги".

Оголення ніг на людях було ознакою жалоби або смирення. Мойсей знімав свої сандалі в присутності Бога. Священики служили з босими ногами як у скинії, так і в храмі.

Коли Павло каже, що він був вихований біля ніг Гамаліїла, він говорить точну правду. У стародавніх юридичних школах учитель сидів на узвишші, а учні розташовувалися на підлозі біля його ніг. Ця картина зберігається і в сучасному залі суду, де суддя сидить на узвишші.

У Галатам 2:14, де апостол каже, що бачив, що вони чинять "не прямо", буквальне формулювання - "не прямою ногою". Петро та інші "ходили не прямо", тобто вони ходили криво, якоюсь мірою ходили безладно, і їх можна було справедливо викрити. Шкода, що Петро нічого не сказав про те, щоб стежити за ногами; можливо, він міг би допомогти своїм передбачуваним наступникам уникнути того, щоб королі та інші користолюбці цілували їм ноги.

Юстин був першим імператором, який поцілував ногу папи, 525 р. н.е. Але Діоклетіан, римський імператор, змусив своїх придворних цілувати його ногу за 225 років до цього. До його взуття було прикріплено дорогоцінне каміння, щоб бідні підлабузники охочіше віддавали цю честь (?). Кожен новий кардинал має поцілувати ногу папи, і щоразу, коли один із них стає папою, всі вони цілують його ногу. На публічних аудієнціях особи, представлені папі (якщо вони є римськими католиками), цілують його ногу на знак того, що вони вважають його намісником Христа. Ісус ніколи не просив нікого цілувати Його ноги; вчинок Марії був спонтанним і прекрасним, а не запланованим і обов'язковим.

Стояння та ходьба

Щоб навчитися стояти, візьміть жердину заввишки з ваше тіло; встаньте боком перед дзеркалом; верхня частина жердини повинна заходити за вухо; нижня частина повинна бути посередині стопи, де гомілка переходить у щиколотку; середина жердини має бути точно по центру стегна; живіт має бути втягнутий; спина має неглибокий вигин у центрі; коліна трохи виступають уперед від жердини; гомілка до щиколотки заходить за жердину; шия має бути рівною; груди починаються нижче від підборіддя. Після того як людина навчилася правильно стояти, вона може навчитися правильно ходити, пройшовшись кімнатою без жердини, а потім повернутися і подивитися, чи збереглася правильна постава.

Коли ви стоїте, вам має бути легко просунути три пальці під внутрішній бік будь-якої ноги, під найбільшим склепінням. Тіло дійсно підтримується ніби триногою на кінці кожної ноги.

Якщо люди хочуть стояти, у них повинні бути ноги. Сер Арбутнот Лейн, англійський хірург, зробив заяву, що в американських дівчат найдосконаліші ноги у світі. Як він наважився повернутися на батьківщину після такої заяви, залишається нерозгаданою загадкою. Ла Аргентина, знаменита іспанська танцівниця, погодилася з доктором Лейном.

Але комітет Університету Міссурі оглянув 100 пар жіночих ніг на вулиці і вирішив, що тільки п'ять пар мають гарний вигляд, тридцять дев'ять пар зійдуть, а решта п'ятдесят шість пар неприйнятні. Немає потреби говорити, що цей комітет залишився неназваним, але в безпеці.

Доктор Гіллман, нью-йоркський остеопат, сміливіший, каже, що він вивчив тисячі ніг, і з кожних десяти пар - шість криві, тому що одна нога коротша за іншу. Саме з цієї причини загублені люди, якщо в них немає якоїсь видимої мети, зазвичай ходять по колу. Через цей факт було втрачено багато життів. Людина із зав'язаними очима може навчитися ходити прямо тільки після довгої практики.

Пояснюючи акт ходьби, доктор Л. М. Шексбі, остеопат, сказав:

Під час ходьби задіюються всі функції стопи. Коли п'ята опускається на землю, стопа має бути розслаблена. Тягар, який вона несе, несвідомо розподіляється з п'яти на зовнішній бік стопи, а через подушечку стопи на великий палець. Крок завершується за допомогою широкого шарніра, представленого всіма пальцями ніг.

У положенні стоячи тяжкість тіла має передаватися вниз по ногах до п'ят, по зовнішніх сторонах стоп до подушечок маленьких пальців, а потім через подушечки стоп до подушечок великих пальців; внутрішні довгі склепіння несуть тільки частину ваги.

Міністерство сільського господарства США виконало хорошу роботу, намагаючись показати жінкам-фермерам, що існує правильна поза для миття посуду, миття підлог, обробки продуктів у духовці, сидіння за приготуванням овочів тощо. Поза - це звичка, а звичка - це здоров'я або хвороба. Погана постава означає втому, болі в спині, напругу в неправильних частинах тіла, вузьку грудну клітку, круглі плечі, живіт, що випинається, тілесні спотворення й непривабливу зовнішність.

Ходьба босоніж

Тварини ходять босоніж і ходять граціозно. Хлопчики і дівчатка є тваринами, і коли вони ходять босоніж, вони ходять граціозно. Дорослого, якому не подобається ходити босоніж по піску чи по траві, вже можна ставити на вітрину. Деякі люди - настільки раби автомобіля, що майже не вміють ходити. Через те, що молоді люди надто часто користуються автомобілем, значно збільшилася кількість травм ніг і щиколоток.

Група з 24 жителів островів Південного моря вирушила в екскурсійну поїздку до Японії. До цього вони завжди ходили босоніж, але їх умовили купити взуття. Взуття було на них лише кілька кварталів, після чого вони його зняли і не одягали весь час, поки група перебувала в країні. Колодки, які використовуються для виготовлення взуття для американців, не можуть бути використані для виготовлення взуття для філіппінців; останні звикли до босих ніг протягом століть, і їхні стопи більш природні.

Правильний спосіб ходьби - високо піднімати груди, тримати підборіддя рівно, вільно розмахувати руками і ногами. Сім кроків на вдиху, сім на видиху.

Відомо, що більшість ходоків на довгі відстані, такі як Вестон і О'Лірі, дожили до глибокої старості. Деніел О'Лірі помер у віці 90 років, пройшовши за своє життя понад 300 000 миль, 125 000 з яких - у змаганнях. У віці 66 років він проходив милю на початку кожної години протягом 1 000 годин поспіль, можливо, єдиний раз в історії. До цього часу лікарі вважали такий подвиг неможливим.

Досвідчені шевці кажуть, що фахівець із взуття з першого погляду може визначити, хто жінка - француженка, англійка чи американка. Якщо вона француженка, то ноги в неї короткі й широкі; якщо англійка, то довші й вужчі; а якщо американка, то настільки вузькі, що їй насилу можна підібрати англійське взуття. Американська ширина - це AAA, AA, A, B, C, D і E. Британська ширина починається з C, яку вони називають шириною "3".

Ноги американців стають дедалі більшими

Європейська жінка, яка прийшла в кіно в Голлівуді, оголосила про свою появу, застрахувавши свої ноги на 100 000 доларів і заявивши, що вона носить взуття розміру № 1 і що у неї найменші ноги серед усіх білих жінок. Ця дама помиляється. Ще десять років тому дамські туфлі розміру № 1 можна було регулярно дістати в Америці; тепер їх дуже важко дістати. Леді, у якої нога розміром № 1, може, як і раніше, отримувати всілякі запевнення від продавців взуття всюди, але коли взуття, нарешті, дістають зі складів, воно виявляється 1½, 2, 2½ або навіть 3. Якщо хто-небудь знає, де тепер можна дістати жіноче взуття розміру № 1, будьте ласкаві, надішліть поштову картку редактору "Золотого століття" і повідомте цю інформацію.

Немає жодної переваги в тому, щоб мати дуже маленькі ступні; це явний недолік. Як би там не було, на думку дилерів, легка атлетика за десять з невеликим років зробила ноги американок на півдюйма довшими і на цілий розмір ширшими. Це благотворно позначається на їхньому здоров'ї. Ідеал китайських жінок покоління тому, шкандибати у взутті якомога меншого розміру, не є і не має бути ідеалом розсудливої жінки зараз. У вікторіанську епоху вважалося непристойним для дами показувати свою ногу; зараз вона показує все, і ніхто нічого не думає про це.

Деякі фірми зараз рекламують чоловіче взуття до 14 або 15 розміру, а жіноче - до 11 і 12 розміру. Тенденція до збільшення розміру взуття настільки визначена, що сімки та вісімки для жінок - звичайне явище, особливо серед молодих; тому з'явилася приказка: "Дюйм до черевика - рік від віку". Жінки гарного зросту, як само собою зрозуміле, повинні мати гарні, широкі ступні. Примітно, що на стародавніх статуях жінок зображували з великими ступнями. Сьогодні в середньому жінка носить 5 або 6 розмір; розмір 4-B - у меншості; дуже мало продається 3 розміру, а менші розміри практично неможливо дістати.

Чорна мітка для продавців взуття

Чорна мітка проти продавців взуття. Це їхня справа - знати, що людина, яка сидить, бере взуття на два розміри менше, ніж та, яка стоїть, але вони наполегливо підбирають покупцеві взуття меншого розміру, наче він буде сидіти вічно. Ще одна чорна мітка проти них за те, що вони дивляться на ваше взуття, коли ви приходите до крамниці, і подумки визначають, що в жодному разі не дадуть вам взуття більшого розміру, а стиснуть його принаймні на один розмір менше, якщо це взагалі можливо. Їм є за що відповідати.

Від занадто маленького взуття з'являються мозолі, болі в нозі, втома, головний біль і зморшки навколо очей. Сімдесят п'ять відсотків школярок набувають пожиттєвих проблем зі ступнями в шкільні роки, бо продавці взуття догоджали їхньому марнославству, замість того щоб справді спробувати підігнати їх за розміром. І дівчатка теж частково винні в цьому. Майже всі діти народжуються з ідеальними ногами. Навіщо псувати їх неправильним взуттям?

Взуття має бути досить широким і довгим, щоб витримати навантаження, коли його власник стоїть на ногах. Коли новобранцям підбирають взуття, їм спершу дають повну вагу спорядження, яке вони мають нести; потім вони мають стояти з вагою, навантаженою на перед на подушечці стопи, поки її вимірюють. Дядько Сем не хоче ризикувати, щоб новобранець пересувався у взутті, яке занадто мале для нього.

Від сандалій до туфель

Від пари сандалій, які виготовлялися з одного шматка шкіри, до сучасної пари взуття, для виготовлення якої потрібно 26 шматків шкіри, 14 шматків тканини, 28 цвяхів, 80 кнопок, 2 набійки, 2 підбори, 2 шкарпетки, 2 носки, 2 сталеві хвостовики, 20 ярдів ниток і послуги 57 операторів на 42 машинах. Рекорд для пари останніх становить 13 хвилин з моменту пострілу. Ймовірно, знадобилося багато часу, щоб викроїти першу пару сандалій. Як би ви вчинили, якби у вас не було ні ножа, ні ножиць?

На користь сандалій можна сказати не так вже й багато. Вони не захищали ні від дощу, ні від бруду, ні від пилу. Японці та китайці досі носять їх. Іноді вони прикрашені лініями із золота, срібла чи шовку та розшиті дорогоцінним камінням. Східна шкарпетка має окреме відділення для великого пальця ноги, щоб його можна було вставити під ремінець сандалі.

На стінах єгипетських храмів зображені різні етапи виготовлення взуття, від дублення шкіри до готової сандалі. До часу Римської імперії вже існувало взуття з цвяхами. Йосип згадує, що центуріон Юліан послизнувся на мармуровій бруківці храму від того, що "взуття його було повне цвяхів", і помер.

Ніж, шило, виколотку та інші інструменти єгипетського майстра з виготовлення сандалій досі можна знайти в шевських майстернях Заходу. Сандалії виготовлялися зі сплетеного пальмового листя і стебел папірусу, а також зі шкіри, і дотепер виготовляються в Китаї. В останній країні купці та інші так звані "вищі класи" досі носять вільні, на товстій підошві, стьобані капці, які часто можна побачити в китайських магазинах в американських містах.

Греки першими зробили взуття, а римляни - шкарпетки. Високі чоботи, облицьовані металом, носили римські солдати і збереглися у військових онучах справжньої нецивілізованої епохи. У Росії та балканських країнах високі і важкі чоботи необхідні і використовуються як чоловіками, так і жінками. У Голландії, Бельгії, Франції та Німеччині дерев'яне взуття (сабо, кломпен), або шкіряне взуття з дерев'яною підошвою, широко використовується робітничими класами. Це взуття чудово підходить для молочних заводів та інших вологих місць. У деяких районах Іспанії сандалі, капці та туфлі роблять із трави еспарто, вона легка за вагою і носиться не одне покоління. Трава еспарто має здатність збирати, утримувати і використовувати дрібні камінчики, які стають, по суті, підошвою взуття.

Перше взуття, зроблене греками, було схоже на індійський мокасин. Взуття в сучасному розумінні з'явилося приблизно за часів хрестових походів. За часів правління Річарда II в Англії було заведено мати чоботи різного кольору на кожну ногу, без підборів, з такими довгими шкарпетками, що вони часто прикріплювалися до колін.

У 1857 році швейна машина McKay уможливила механічне пришивання зовнішньої підошви до внутрішньої (краї верху перебувають між ними) міцним тамбурним швом, водночас у підошві прорізають канал або борозну для захисту частини нитки, що йде до підошви. До цього часу взуття могло виготовлятися тільки вручну, тепер же все воно шиється машинним способом, а обсяг виробництва в Сполучених Штатах досягає 350 000 000 пар на рік.

Взуття зберігається при нанесенні на нього жиру, тріскової та рицинової олій, сала і жиропоту або їхніх сумішей, і воно псується, якщо його тримати вологим або сухим. Подразнювальні та болісні висипання на ногах пов'язані з дією хімічних речовин, які використовуються під час виготовлення коричневої шкіри для взуття.

Високі підбори та плоскостопість

Використання високих підборів має своїх прихильників серед лікарів, але є й противники. Стверджується, що 75 відсотків студенток американських університетів страждають від менструальних проблем, спазмів, кровотеч, головного болю, болю в спині тощо, і що це відбувається від взуття на високих підборах. Взаємне положення хребта і тіла не може бути змінено без того, щоб потривожити нижні органи черевної порожнини. Принаймні один лікар, який рекомендує жінкам помірно високі підбори, припускає, що якщо підбори не закріплені на взутті так, щоб вони добре прилягали до підошви, це може призвести до плоскостопості; і що дуже багато дешевих туфель страждають на цей дефект.

Взуття було зроблено на продаж, форму й особливо механізм людської стопи не вивчили, і в результаті близько половини дітей страждають на плоскостопість або мають до неї схильність, а близько 70 відсотків населення загалом схильні до цього захворювання.

Північноамериканські індіанці, які досі носять мокасини, ніколи не страждають від плоскостопості; це свідчить про те, що шевцям є за що відповідати. Раніше чоловіків, які страждають на плоскостопість, було вдвічі більше, ніж жінок; зараз ситуація майже зворотна; чоловіче взуття стало більш розумним, а жіноче - менш.

Рідко можна зустріти чоловічі черевики або туфлі з каблуком, вищим за один дюйм, що за товщини підошви в півдюйма дає підйом підбора всього на півдюйма. Підбори у жінок рідко бувають меншими за два дюйми, тоді як товщина підошви становить близько чверті дюйма. У деяких жінок підбори досягають чотирьох дюймів; ноги не підтримують належним чином у критичній точці, яка розташована в передній частині каблука, і склепіння прогинаються.

Людям, які багато стоять на ногах, таким як офіціанти, пекарі, дантисти, перукарі, домогосподарки, потрібне взуття не надто коротке, не надто вузьке, не на надто високих підборах, яке не потребує тугої шнурівки на підйомі. Взуття для таких робітників також має підходити до підошви стопи, а не бути таким плоским, як дошка, як у більшості туфель. Потрібна велика кількість так званої "медичної науки", щоб змусити шевців використовувати колодки, нижня сторона яких повторює форму стопи.

Пропонуються різні засоби для підняття склепінь, якщо вони опустилися (що призводить до плоскостопості, - прим. перекл. ). Але перший засіб - це правильне взуття. Можна використовувати опори для склепінь, деякі з них із повітряною подушкою. Рекомендується ходити і стояти по-індійськи, а в ліжку згинати пальці ніг вперед.

Журнал "Культура здоровья" рекомендує такий метод для підняття склепінь:

Візьміть рулон лейкопластиру з оксидом цинку завширшки 1/2 дюйма і завдовжки близько 6 ярдів; поставте стопи пальцями всередину. Перша стрічка починається від зовнішньої щиколотки (таранна кістка), проходить під ступнею і потім піднімається внутрішнім боком ноги до нижньої частини гомілки. Друга починається в тому ж місці, але приблизно на один дюйм далі вперед, стрічка лейкопластиру перекривається приблизно на півдюйма. Ця стрічка проходить під стопою так само, як і перша, але потім піднімається по підйому стопи до зовнішньої сторони ноги і обвивається по спіралі навколо ноги. Третя стрічка розміщується навколо ноги трохи вище щиколотки, щоб додатково закріпити першу і другу стрічку. Кожну третю ніч обережно знімайте стрічки, купайте ноги в солоній воді та ретельно сушіть. Залиште стрічки знятими на один день і одну ніч, а потім повторно нанесіть, як і раніше. Необхідно мати на увазі, що під час кожного накладення стрічок, стрічки підтягуються тугіше, піднімаючи тим самим склепіння.

Якщо взуття занадто мале або занадто коротке, результатом можуть бути молоткоподібне викривлення пальців ніг, потовщені нігті на ногах або мозолі. Мозолі також утворюються через занадто велике взуття. Вони згадуються в літературі, написаній за 200 років до н.е.

Догляд за ногами

Прекрасну статтю про догляд за ногами можна знайти в статті Р. С. Нестера, мануального терапевта, опублікованій у "Золотом веке" від 2 березня 1932 року.

Згідно з іншими рекомендаціями, холодним ногам можна допомогти, занурюючи їх спочатку в дуже гарячу, а потім у дуже холодну воду на дві хвилини, по три рази туди й назад у кожній. Також рекомендується масаж.

Щоденне купання ніг у теплій або холодній воді - чудова звичка. Шкарпетки слід міняти часто, якомога частіше, і бажано, щоб вони були білого кольору, щоб уникнути потрапляння фарбувальних речовин туди, де вони можуть завдати великої шкоди.

Кажуть, що міцний розчин дубильної кислоти є чудовим засобом від болю в ногах і від неприємного запаху, що виникає від поту ніг.

Від м'яких мозолів допомагає шматок звичайної крейди, який накладають на мозоль і зав'язують ганчіркою. Щоб позбутися твердих мозолів, замочіть ноги на півгодини (не менше) в гарячій, наскільки це можливо, воді, коли мозоль можна буде зняти шарами.

Корисно часто міняти взуття.

Людство має подвійні частки мозку

Багато хто задавався питанням, чому люди зазвичай використовують тільки одну половину свого мозку, а друга половина залишається незадіяною. Час від часу трапляються випадки, які показують мудрість великого Творця в цьому відношенні. Так, у Порт-Клінтоні, штат Огайо, одинадцятирічного хлопчика випадково поранив постріл його брата. Куля увійшла в ліву частку його мозку і розкололася на шість частин. Хлопчик, мабуть, був правшею, бо правші завжди використовують ліву частку мозку. Після поранення хлопчик втратив здатність говорити і міркувати, але зараз він наново вчиться читати і писати і може згадати багато чого з того, що раніше вивчав у школі. Очікується його повне одужання. Ймовірно, зараз він використовує праву частку свого мозку, і коли він повністю одужає, він може стати шульгою або амбідекстром. Людський організм - найчудовіше із земних творінь Бога, створене страхітливо і чудово. Людина, яка каже: "Бога немає", перебуває в набагато гіршому стані, ніж цей хлопчик, у якого було зруйновано половину мозку.

У спробі зробити щось, що могло б зганьбити Творця, деякі так звані "вчені" стверджували, що в мозку деяких представників чорних рас є те, що вони називали "мавпоподібними гребенями". Ці гребені мали показати більш скромне походження негритянських рас. Але тепер Інститут мозку імені Бехтерова в Ленінграді, Росія, провів критичні дослідження понад п'ятисот мізків і виявив, що ці "мавпоподібні гребені" так само поширені серед білих учених, як і серед негрів; і на цьому все закінчилося.

Використовується кілька типів детекторів брехні: поліграф, який показує підвищення кров'яного тиску під час вимовляння брехні; психогальванометр, що вимірює збільшення потовиділення; дзеркальна камера для сповіді, в якій підозрюваний оточений дзеркалами і допитується через щілину. У міру його відповіді змінюються кольори освітлення. Пневмограф реєструє прискорене дихання. Осцилограф фотографує роботу потових залоз. Скополамін - це препарат, сироватка, яка так впливає на мозок, що він стає нездатним до продукування брехні доти, доки дія препарату не ослабне.

Усі люди часом божевільні

Сказав Джон Рендольф Стідман у газеті Baltimore Evening Sun:

Один професор нещодавно заявив, що всі люди часом божевільні. Вивчення незрозумілих витівок людства приводить до висновку, що він має рацію.

Гітлер закликає свої легіони до забуття. Оспівуючи славу і честь, він розриває договір, тому що, за його твердженням, Франція порушила інший договір.

Муссоліні витрачає національні сили та італійську кров на завоювання, яке принесе йому мало користі. Ліга Націй легенько постукує його по зап'ястку.

Лідери Франції метушаться як перелякані кролики, волаючи про допомогу до Англії, яка нічого не робить. Франція простягає дружню руку Росії.

Японія простягає безжальну руку в Китай. О, ні, не для завоювання! Тільки для того, щоб покарати китайських бандитів. Її державні діячі гучно заявляють, що війни в Азії не буде.

Усі горді нації тріпочуть про національну честь і невиконання зобов'язань перед країною, яка довела до кінця жахливу для них війну. Вони кажуть вам, що хочуть тільки миру, але при цьому витрачають величезні суми на озброєння.

У нашій країні клоуни граються в Конгресі, у судах, у кріслах губернаторів, у редакційних кріслах і на радіо. ... . Єдина ясна, освіжаюча нота виходить від молоді країни в сатиричній пропозиції створити організацію "Ветерани майбутніх воєн". Це майже заклик до здорового глузду, поки безумство триває.

Налякані мізками Пітера Муді

Пітер Муді, Воффорд, Південна Кароліна, студент коледжу, написав сатиру "працівникові бавовнопрядильної фабрики", яку було опубліковано в журналі коледжу. В "Огаста Кронікл" було опубліковано фотографію "преподобного" С. П. Чепмена, священика округу Йорк, який сказав, що хотів би штовхнути містера Муді за те, що він написав таке:

Твої плечі згорблені, а голова опущена; твої тьмяні мертві очі бездушні, а рот - просто жорстка пряма лінія на жовтому обличчі у світлі блакитних вогнів фабрики.

У тебе хворий і нездоровий вигляд, ти стоїш там у своєму вицвілому робочому одязі, одна підтяжка бовтається. Твій голос надтріснутий, а горло і легені набиті ватою.

Щоночі лунає свисток, і ти тягнешся додому, щоб проковтнути свій хліб із квасолею, розчесати вату зі свого розпатланого сивого волосся, вмити зморшкувате обличчя, а потім лягти на свій жорсткий, брудний матрац, поки свисток не покличе тебе назад до твого верстата на фабриці.

У цих тісних чотирикімнатних жовто-зелених будиночках, наповнених сажею з димаря фабрики і дорожнім пилом, ви народжуєте незліченних дітей, брудних і погано харчуються, які виростуть і займуть ваше місце на бавовнопрядильній фабриці.

Ти недалекий і неосвічений, зі своїми шістьма роками навчання. І ви боїтеся, боїтеся своїх босів, боїтеся, що вас звільнять. Ви відчайдушно боїтеся знання. Тому ви уникаєте його і задовольняєтеся тим, що залишаєтеся боягузом.

Відпочинок для вас полягає в розмовах про бейсбол і перегляді суботніми вечорами якогось дешевого західного фільму, сповненого зброї, мотузок, коней і бійок. А ваше задоволення - витрачати свої монети даремно в ігровому автоматі в аптеці.

У свій вихідний, одягнений у свій блискучий дешевий костюм і брудну білу сорочку, ти приходиш на сільську площу, сідаєш на сонечку перед фірмовим магазином і випльовуєш тютюн на тротуар з-під своїх гниючих жовтих зубів. Ти пліткуєш з іншими заводчанами і сумуєш за галасливою роботою фабрики.

Ви вступаєте до профспілки і платите свої внески. І ви відвідуєте збори, на яких крикливі жартівники вигукують вам брехню і кричать проти додаткової роботи без оплати, і кажуть вам, що якщо ви страйкуватимете і втратите роботу, ви більше не будете бідувати. І ви їм вірите. Ці солодкомовні лицеміри кажуть вам, що ви сіль землі і оплот нації, а потім хапають ваші доларові внески "на спільну справу" і кладуть їх собі в кишені, в той час як ваші діти ходять без взуття.

У неділю ти одягаєш червону краватку і йдеш до церкви зі своєю сухотною дружиною, і поки вона входить і сідає з лівого боку вузької дерев'яної церкви, ти стоїш ззовні, ти і твої дружки, і спльовуєш тютюн. А потім ти входиш і сідаєш із правого боку, подалі від своєї дружини. Ви чуєте, як проповідник говорить про християнське життя і високі ідеали. Що ти знаєш про високі ідеали, ти, зломлений працівник млина за 16 доларів на тиждень?

Послухай, ти, тупиця, ти просто ще один бідний, неписьменний робітник із бавовнопрядильної фабрики. Ти стоїш із тисячею таких самих, як ти, п'ять днів на тиждень по вісім годин на день, бігаєш, дивишся, доглядаєш і наглядаєш за ткацьким верстатом, і все це за 40 центів на годину. Що ти знаєш про життя? Що ти знаєш про музику? Що ти знаєш про мистецтво чи літературу? Що ти знаєш про "кохання"? Що ти можеш знати про що-небудь? Ти мертвий! Ти помер у свій 16-й день народження, коли пішов працювати на бавовнопрядильну фабрику.

ЦЕ ОМАНА ПІД НАЗВОЮ "ЛЮБОВ"

Усім відомо, що дуже великий відсоток усіх художніх оповідань, кінофільмів і популярних пісень мають як основну тему так звані "любовні історії". Не варто дивуватися й тому, що подібна їжа для розуму в усі часи знаходить постійний ринок збуту. Можливо, за тим винятком, що ніщо в усьому людському досвіді не викликає такого екстазу, якого зазнають двоє представників протилежної статі, що глибоко "кохають" одне одного. Крім того, доволі поширеною є думка, що хоч би якою була доцільність як мотив для вступу в шлюб, наприклад, грошова, соціальна чи інша матеріальна вигода, ідеальним мотивом, що, як можна очікувати, принесе найбільше щастя, є "кохання".

Для людства загалом "шлюб за коханням" здається обіцянкою того, що щаслива пара, як ідеться в історіях, буде "жити довго і щасливо". На цьому історія і картина закінчуються, залишаючи "закоханих" в обіймах одне одного.

Але, як сказано в Писанні, "людина дивиться на зовнішність" (KJV), а зовнішність досить часто спотворює дійсність. Яке чудове видовище являють собою солдати, що марширують вулицями на параді, з їхньою акуратною уніформою, стройовим кроком, стягами, що майорять, та оркестрами, які грають таку хвилюючу музику, що навіть байдужі цивільні інколи розправляють згорблені плечі й прискорюють крок. Але що стає з цією яскравою картиною, коли ці хлопці стикаються разом зі своїми товаришами в смертельній сутичці, в бійні? Так і з тим, що так широко визнається як "любов".

Зловісний бік потягу

У цієї "любові" є зловісний бік, який, здавалося б, може перевершити тільки той, що проявляється в жахах війни. Перш за все, ця "любов" створює ілюзію бажаних якостей в об'єкті, які більш-менш не піддаються визначенню і, по суті, не існують. Потім вона замовчує небажані якості, які мають бути абсолютно очевидними. Вона м'яка в мові і, здається, ніжна й уважна в діях. "Любов" - неперевершений майстер з оформлення вітрин і являє собою надзвичайно привабливий фасад.

Але що ми знаходимо у величезному складі фактів, що лежать за цим чарівним зовнішнім виглядом? Незліченні вбивства, скоєні через "кохання". Маса самогубств, скоєних через нерозділене або минуле "кохання". Невірність і розлучення, викликані "коханням" до іншого чоловіка або жінки. Зверніть увагу на безліч дрібних тираній, які здійснюють "кохані" над своїми "коханими", на розчарування, ненависть, ревнощі та занепокоєння через відсутність. Нарешті, що не менш важливо, зверніть увагу на той факт, що "любов" навіть змінювала курс націй.

Отже, у світлі вищесказаного, чи можна стверджувати, що "кохання", яке лежить в основі цих зол, є ідеальним мотивом для шлюбу, чи що воно від Бога, благословення Творця для Його творіння - людини, чи для членів Його нового творіння - останка? Чи можна справді правильно стверджувати, що це взагалі називається коханням? Якщо ні, то як це слід називати? Потім, знову ж таки, чи слід шукати чи уникати того, що називається "любов'ю", вітати чи відштовхувати?

Перш ніж спробувати відповісти на ці запитання, настійно просимо всіх читачів цієї статті постаратися отримати можливість прослухати запис лекції судді Рутерфорда під назвою "Любов". Якщо можливо, прослухайте її два або три рази і зважте кожне слово. Її важливість неможливо переоцінити. Її можна порівняти з незмінною протиотрутою проти отрути смертоносної змії. Лекцію опубліковано в брошурі "Криза".

Любов Божа

Писання стверджує, що Бог є любов. Таким чином, очевидно, що ім'я Бога пов'язане з питаннями, яких щойно торкнулися. Таким чином, ми, безсумнівно, зможемо дізнатися з Писання те, що дасть нам змогу дійти правильного висновку і правильної відповіді на ці питання.

Але як у цьому питанні замішане ім'я Бога? Як уже говорилося, Писання підкреслює величезну важливість любові, ставлячи перед усім творінням той факт, що любов є настільки видатною якістю Єгови, що написано: "Бог є любов". Єдине "кохання", про яке безліч людей мають якесь суттєве знання, - це те, яке більшість із них відчуває в той чи інший час і яке безперервно зображується їм день у день у потоці картинок та історій з однією або більше супутніх обставин: вбивствами, самогубствами, ревнощами, тиранією, обвинуваченнями та взаємними обвинуваченнями, невірністю, залишеннями або розлученнями. Незалежно від того, чи було це так зване "кохання" розумно усвідомлене, чи ні, воно, безсумнівно, викликало глибоку ганьбу на святе ім'я Того, Хто є ЛЮБОВ.

Переходячи до розгляду кількох питань, порушених у попередньому параграфі, ми зупинимося на першому з них, а саме: "Чи є "любов" ідеальною основою для вступу в шлюб?"

Ніхто, хто хоч трохи шанує свідчення Біблії, не відмовиться розглянути записані в ній факти, що стосуються цього та інших викладених питань. Хоча вірно, що існували відмінності в способах здобуття дружини навіть серед образного Божого народу Ізраїлю, це не заважає нам дізнатися, якою була первісна мета Єгови. Коли Ісус був на землі, фарисеї, намагаючись заманити Його в пастку, поставили Йому кілька запитань щодо шлюбних стосунків; потім, думаючи загнати Його в кут щодо зробленої Ним заяви, поставили Йому останнє запитання про закон, даний Мойсеєм. Вони сказали: "Чому тоді Мойсей наказав дати розлучний лист і відпустити її?", Він сказав їм: "Мойсей через жорстокосердність вашу дозволив вам розлучатися з вашими дружинами, а спочатку не було так".

Вагома практична проблема

Отже, нам не потрібно турбуватися про варіації в способах набуття дружини в старі часи, а повернутися до того, що було спочатку.

Як Адам знайшов собі дружину? Чи взяв Бог ребро Адама і зробив з нього кілька різних жінок, а потім чекав, у яку з них Адам "закохається", щоб зробити її своєю дружиною? Ні, Він так не вчинив. Чи міг Бог зробити це? Звичайно, міг. Однак натомість Бог створив тільки одну жінку і дав її Адаму в дружини. Адам взяв те, що йому було дано, і Єва змушена була зробити те ж саме.

Адам, як нам сказано, був сином Божим. Тому можна стверджувати, що на початку, набуття дружини - було провізією від Отця. Ніяких залицянь? Ніяких "занять любов'ю" до шлюбу? Ніяких.

Цей метод був використаний і у випадку з Ісааком. Авраам послав свого слугу в свою країну, щоб той знайшов дружину для Ісаака, і Ісаак прийняв вибір без запитань, а Ревекка - не бачачи Ісаака.

Зрозуміло, не підлягає сумніву, що Єва, як створена і передбачена, була ідеально сумісна з Адамом в усіх відношеннях. Безсумнівно також, що навіть якби серед досконалих людей існували нормальні варіації характерів, досконалим батькам було б неважко вибрати в дусі Господа відповідних дружин для своїх синів.

Ідеальний мотив

Отже, коротко можна сказати, що так зване "кохання" не є ідеальним мотивом для шлюбу. Іншими словами, це не природний спосіб для чоловіка знайти дружину.

Тепер ми переходимо до другого питання: "Чи є (так звана) "любов" благословенням Бога для Його творіння - людини?".

Автор цієї статті має глибокі підстави для того, щоб з великим співчуттям поставитися до тих, хто "закоханий" у представника протилежної статі. Зазвичай вони чутливі й перебувають в обороні, але при цьому дуже потребують світла через їхній досвід. Такі люди, безсумнівно, намагатимуться переконати себе і одне одного, посилаючись на екстаз, пов'язаний з їхньою взаємною увагою, і на приємні та, здавалося б, чудові якості, які проявляє їхній об'єкт. Але наркоман, який вживає опіум, також відчуває екстаз, перебуваючи під впливом наркотику, і є ті, хто проявляє велику великодушність та інші хороші якості після надмірного вживання алкогольних напоїв. Чи може будь-яка розсудлива людина стверджувати, що стан цих двох категорій людей є благословенням від Господа? В обох цих випадках люди не є самі собою, їхня здатність міркувати та нести моральну відповідальність тимчасово порушена й розбалансована наркотиком або стимулятором, а наслідки такого розладу, будучи неприродними, майже незмінно є злом. Іншими словами, за ненормальним впливом неминуче слідує ненормальна реакція. Якби "кохання" справді було благословенням від Господа, воно не викликало б жодної ненормальної реакції, бо Писання виразно говорить: "Благословення Господнє - воно збагачує і смутку з собою не приносить". З Його благословеннями не буває "ранку після ночі напередодні" (або похмілля). Своїм нормальним і розумним впливом благословення викликають тільки нормальну і розумну реакцію, вільну від смутку, жалю, гіркоти, розчарування тощо.

Однак не так йде справа з тим, що називається "коханням". Всесвітня історія, спостереження і досвід фіксують шокуючі і жахливі реакції, які виявляють "закохані" в усі часи, епохи і у всяких країнах.

Таким чином, ми можемо зробити правильний висновок, що так звана "любов" не є благословенням від Господа, оскільки вона завдає шкоди Його творінням і ганьбить Його ім'я.

Чи є потяг любов'ю?

Наступне питання, що стоїть перед нами: "Чи можна взагалі правильно називати цю так звану 'любов' любов'ю, а якщо ні, то як її слід називати?"

З того, що було викладено в попередніх параграфах, стає цілком очевидно, що стан або почуття, яке всі вважають коханням, зовсім ним не є. Цей висновок незаперечно підтверджується в лекції судді Рутерфорда на тему "Кохання", на яку вже було зроблено посилання в цій статті та на яку читачів знову закликають докласти зусиль, щоб отримати привілей її прослухати.

Приступаючи до розгляду другої частини вищевикладеного питання: "Як це має називатися?" ми підходимо до того, що, можливо, є найболючішою і найпринизливішою частиною цієї теми, і водночас найрятівнішою, тому що, якщо подивитися в обличчя фактам, позбавленим того блиску романтики, яким їх, поза сумнівом, наділяють вороги, то ми отримаємо допомогу, щоб впоратися з цими фактами, коли вони існують, чи наближаються, або стають можливими в нашому власному житті, таким чином, щоб стати тими, хто присвячений виконувати волю Божу.

Перш ніж позначити цей стан або почуття, зване "коханням", більш підходящою назвою, подивимося, що воно собою являє. Це аномальний прояв попередньої фази інстинкту розмноження, спільного для всіх тварин, вищою формою яких є люди. Ця попередня фаза проявляється в деяких нижчих тварин, наприклад, у кішок, в амурних звуках і рухах. Вона розвивається в людських самців і самок, підпорядковуючи собі, як це відбувається, моральні, інтелектуальні та соціальні здібності як допоміжні для її вираження, та виявляється в ніжних поглядах, зчеплених руках, тісній тілесній близькості, обіймах, поцілунках та екстравагантних зізнаннях у прив'язаності й увазі.

Статевий потяг - не кохання

Ця попередня фаза не містить елемента тяги до статевого акту, але хоч би як довго вона зберігалася, хай навіть роками, якщо її не перервати або не завадити їй, вона знаходить своє завершення тільки в другій фазі інстинкту дітонародження - тязі до статевого акту з об'єктом.

Отже, що ж ми знаходимо замість любові, позбавленої всієї її чарівності? Ми знаходимо "бажання", у багатьох випадках настільки сильне, що його правильно називати "похіттю". Популярне "кохання", таким чином, є не більше і не менше ніж бажання або жага володіння, на відміну від бажання або жаги до консумації (англ. consummation), на яке перше з часом переходить.

Любов, про яку йдеться в Писанні, є досконалим вираженням безкорисливості. Таким чином, очевидно, що "бажання володіння" - це безумовно егоїстичне почуття, хоча інколи воно проявляється в самозреченні. Понад те, воно надзвичайно егоцентричне; його очікування, його надії, його надбання, його втрати мають величезне значення. Хоч би якими серйозними були справи та події серед їхніх побратимів, навколо них ніщо не має значення, порівняно із взаємним інтересом "закоханих".

Звісно, у світлі вищевикладеного, так званої "любові" слід уникати, а не шукати. Однак уникнути її не так-то просто, оскільки, як і інші пастки сатани, вона виникає дуже тонко. Часті контакти та спілкування з представниками протилежної статі, як правило, є необхідністю для тих, хто зайнятий спільним служінням. Щоб уникнути пут і рабського полону "любові" (бажання володіння), їм слід уникати будь-яких особистих довірчих або інтимних стосунків з представниками протилежної статі, якими б безневинними такі стосунки не здавалися.

Хоча, як ясно сказано в Писанні, шлюб - це встановлення Бога Єгови, апостол Павло під натхненням Духа Божого робить очевидним, що за умов, коли диявол та його організація лютують на землі, посвяченим Богові людям краще утриматись від шлюбу, якщо тільки вони не мучитимуться постійно бажанням статевих зносин, то в такому разі їм варто одружитися. Ті з молодих або старших людей, котрі потребують шлюбу з цього приводу, нехай вирішують це питання чесно і відверто, наскільки це можливо, відповідно до первісного Божого встановлення, уникаючи затьмарень, оман і ілюзій так званого "кохання" та "залицянь", які накликають ганьбу на святе ім'я Єгови.

ЧАСИ ТЯЖКІ

П'ятихвилинний виступ судді Рутерфорда

В останні кілька років часи стали більш небезпечними, ніж будь-коли раніше. Циклони, землетруси і лиха обрушуються на людей всюди. У чому ж причина? Біблія дає повну і задовільну відповідь на це питання. У 2 Тимофія, третьому розділі, написано: "Знай же, що в останні дні настануть часи тяжкі". Що мається на увазі під словами "останні дні"? Маються на увазі останні дні правління сатани на землі. Подальший доказ цього: учні запитали Ісуса, що свідчитиме про безперервне правління сатани над світом; і Він відповів, частково: "світова війна, голод, мор, землетруси, великі лиха і замішання серед людей". Безперервне правління сатани закінчилося в 1914 році, за ним послідувала світова війна, і відтоді лиха тільки посилюються. Диявол знає, що залишилося зовсім небагато часу до великої битви Армагедон, у якій його владу буде повністю знищено, і зараз він намагається обрушити на людей усі можливі нещастя, щоб відвернути їх від Бога та занурити в погибель.

Яку дію чинить злісний вплив сатани на людей в останні дні? Писання відповідає (2 Тимофія 3:2-5): "Бо люди будуть самолюбні, грошолюбні, горді, пихаті, гордовиті, лихослівні, батькам непокірні, невдячні, нечестиві, недружні, неприязні, немилосердні, наклепники, нестримні, жорстокі, нелюблячі добра, зрадники, нахабні, пихаті, більше сластолюбні, ніж боголюбні, ті, що мають вигляд побожності, а сили її зреклися. Таких віддаляйся".

Умови, що переважають зараз, точно відповідають пророцтву, тим самим показуючи його виконання. Будь-яка людина, яка старанно виконує заповіді Божі, творить добро. Деякі чоловіки і жінки намагаються привернути увагу людей до істини Божого Царства і тим самим роблять добро. Релігійні організації, керовані егоїстичними людьми, як сказано вище в Писанні, сьогодні є неправдивими обвинувачами і зневажають тих, хто творить добро. Такі егоїсти перебувають під впливом сатани і неправдиво звинувачують тих, хто робить добро.

Свідків Єгови звинувачують у злочинах і зневажають їх за те, що вони говорять людям правду про Божу провізію для їхнього благословення. Далі, описуючи лиходіїв, які так проявляються останніми днями, Писання каже, що вони "нахабні, пихаті, більш сластолюбні, ніж боголюбні". Це, безумовно, стосується тих, хто стверджує, що представляє Господа в різних релігійних організаціях. Писання продовжує: "Вони мають вигляд побожності, але силу її відкидають"; і людям доброї волі Господь велить відвертатися від таких. Чому потрібно відвертатися від таких лиходіїв? Тому що, вступаючи з ними в полеміку або спілкуючись із ними, нічого не доб'єшся. Привілей тих, хто любить праведність, полягає в тому, щоб зараз зосередити свої уподобання на Бозі та Його Царстві і зайняти себе тим, щоб розповідати іншим про Господа і Його Царство як єдиний засіб благословення.

У 2-му посланні Петра 3 Господь описує обставини останніх днів такими словами: "По-перше, пам'ятайте, що останніми днями прийдуть люди зі своїми глузуваннями, люди, керовані своїми власними егоїстичними бажаннями, і скажуть: де Його обіцяне повернення, бо відтоді, як наші батьки заснули, все триває так, як було від моменту створення світу. Вони добровільно сліпі”. (Веймут) Диявол не хоче, щоб люди знали про Боже Царство, і з цієї причини він впливає на людей, щоб ті насміхалися над Царством і переслідували тих, хто розповідає про нього. Ось уже дев'ятнадцять століть справжні християни з нетерпінням очікують на пришестя Господа Ісуса і Його Царства, яке обіцяв Господь. Тепер цей бажаний час настав, і диявол відчайдушно бореться за те, щоб приховати істину від людства. Яким буде кінцевий результат? Господь відповідає в Матвія 24:21, що щойно Він дасть Своїм вірним послідовникам завершити роботу свідоцтва, тоді Господь висловить проти диявола та його організації Свій гнів у найбільшій скорботі, яку коли-небудь знав світ. Чи є спосіб знайти притулок і захист під час цієї великої скорботи? Так. Є тільки один шлях, і про нього Господь говорить у другому розділі книги пророка Софонії: 'Перед тим, як прийде день гніву Божого, шукайте лагідності та праведності, щоб вам сховатися в день гніву Його'. Щоб шукати лагідності, людина повинна бути навченою і готовою слухати і вірити Слову Божому. Шукати праведності - значить знати і виконувати волю Божу, а це означає коритися Його заповідям. Щоб люди могли пізнати ці істини, з волі Божої Його свідки мають іти серед людей і нести їм звістку істини в книжковій формі, показуючи, де в Біблії Господь дав ці слова повного повчання і як вони застосовні до сьогоднішнього дня. Питання, яке зараз має вирішити кожен, полягає в такому: чи будемо ми продовжувати піддаватися людському слову і злому впливу диявола, або ж ми дізнаємося про Бога і Його Царство та знайдемо захист і благословення? Книги, які пропонують вам свідки Єгови, дозволять вам правильно вирішити це питання у своєму розумі. Це час великої небезпеки для людської раси, і ті, хто прагне пізнати Господа і коритися Йому, будуть єдиними, хто врятується.

[Цікава серія біблійних бесід, однією з яких є наведена вище, була випущена для фонографа. Ці записи можуть бути запущені на звичайному апараті й широко використовуються для передачі важливих біблійних істин іншим. Товариство Біблії та Трактатів "Вартової Башти", 117 Adams St., Brooklyn, N. Y., є розповсюджувачем цих записів, і будь-які запити стосовно них і способу їхнього використання слід надсилати до Товариства, а не до офісу "Золотого століття"].

ДОКЛАДНІШЕ ПРО ЛЮДСТВО

Деякі люди люблять убивати

ДЕКОТРІ чоловіки і деякі жінки люблять протилежну стать. Див. статтю та карикатури на цю тему в цьому номері. До речі, добре, що автор статті приховав свою особистість, інакше йому загрожувала б небезпека; але все одно прочитайте те, що він хоче сказати. Це змусить вас замислитися. Наразі предметом обговорення є той дивний факт, що деякі люди люблять убивати. Це значною мірою проявляється під час війни, коли багато хто вербується, бажаючи брати участь у масових убивствах своїх побратимів; але це також проявляється і меншою мірою.

Те, що деякі люди люблять вбивати своїх побратимів, доводить той факт, що з 1930 по 1933 рік тільки в Сполучених Штатах було скоєно 44 740 вбивств, а з 1930 по 1932 рік було скоєно 59 406 самогубств. Доти, доки у світі існують такі речі, як папи, кардинали, архієпископи, єпископи, священики і духовенство, то масові вбивства і приватні вбивства, як себе, так і інших, будуть однією з головних розваг дітей бога світу цього. - Івана 8:44; 2 Коринтян 4:4

Одна з кожних 25 осіб у Сполучених Штатах схильна до злочинності, що свідчить про те, що в тому, чого їх навчали, є щось радикально неправильне. Більшість із цих злочинців є членами однієї "церкви". Із 300 000 громадян, які зараз ходять вулицями, як показує холодна статистика минулого, кожного буде вбито. Зараз на волі перебувають 150 000 убивць, а 200 000 з нинішнього населення скоять убивство перед смертю. Це дані Федерального бюро розслідувань, і вони вірні. У середньому вбивця відбуває покарання всього чотири роки.

У перерахунку на населення в США у в'язницях утримують у сім разів більше людей, ніж у протестантській Англії, у чотири рази більше, ніж у католицькій Бельгії, і у два рази більше, ніж в атеїстичній Франції. З 1 січня 1933 року американські гангстери вкрали 2 047 одиниць вогнепальної зброї і 273 326 патронів з арсеналів Національної гвардії.

Опівночі звичайного дня жителі сімдесяти найбільших міст США можуть помолитися і лягти спати, знаючи, що цього дня сталося 3,8 убивств, 2,4 ненавмисних убивств, 4,3 зґвалтування, 41,5 грабежів, 27,8 нападів за обтяжуючих обставин, 208,9 крадіжок зі зломом, 464,5 крадіжок і 167,3 крадіжок автомобілів.

Що таке американізм?

Комітет американізму Нью-Йоркського легіону написав невелику брошуру, автор якої почерпнув свої ідеї від Джорджа Вашингтона і Декларації незалежності. У той час він ще не знав, що подібні ідеї сьогодні є підривними. Книжка вийшла за демократію, справедливість, свободу, толерантність, свободу вчителів викладати факти, свободу вчених вивчати факти і свободу слова для інших, а також для легіонерів.

Після моторошної суперечки брошуру врешті-решт відкинув Комітет американізму всієї країни, а потім і Нью-Йоркський окружний комітет Американського легіону, після чого було запроваджено жорстку цензуру, аж доти, доки священні йоги або інші хлопці не вигадають, що таке американізм, який гарантовано не порветься, не розірветься, не протреться і не впаде. Для американця все ще законно сміятися над іншими американцями, навіть над легіонерами.

Це була чудова справа, запланована Чорним легіоном, - підсипати тифозні мікроби в молоко і сир, призначені для єврейських покупців. Вони навіть звернулися до міського бактеріолога Детройта, штат Мічиган, щоб запитати, чи можна це зробити.

Америці, і кожній нації, потрібна людина, яка не боїться зазнати невдачі. Америка, насамперед, потребує кращого розуміння того, що таке невдача. Більшість із нас інстинктивно досить добре знають, що в нас є найкращого. Тією мірою, якою ми відвертаємося від цього, сподіваючись на винагороду або боячись покарання, ми забруднені плямою світу. Юда з його тридцятьма срібняками був невдахою. Христос на хресті був найбільшою фігурою Часу і Вічності. - Ченнінг Поллок, драматург, у книзі "Пляма світу".

Економічне безумство

Людське божевілля виражається в економічному божевіллі, а також у війні та менших формах убивств. Одне переходить в інше; промислова війна завдає жахливої шкоди. За останні двадцять років унаслідок вибухів пилу загинуло 320 робітників і було знищено майна на суму 35 000 000 доларів. На одному заводі з переробки соєвих бобів загинули 11 робітників, 45 були поранені, а матеріальні збитки становили 600 000 доларів.

Від невідомого джерела з позначкою "Тенденція часу № 102" приходить таке:

Не слабкі, а сильні - ось тягар, який ми несемо: ми могли б нести слабких сьогодні, і ніхто не був би зломлений сердечним болем або турботою, якби сильні стояли осторонь. Сильні, інакше багаті, виявляють більше занепокоєння, ніж будь-коли раніше, щоб зробити все можливе для бідних - за винятком того, щоб забратися з їхньої спини.

Американська телефонно-телеграфна компанія провела дослідження 2 500 000 будинків у 65 провідних містах. У половині будинків не було центрального опалення, у чверті - ванних кімнат, у п'ятій частині - туалетів, а в чверті - ні газу, ні електрики для приготування їжі. Компанія AT&T тримає такі високі тарифи на телефонний зв'язок, що мільйони людей, які хотіли б мати телефон у своєму будинку, змушені обходитися без нього. Передбачуваний хороший менеджмент, насправді це дуже поганий.

Негри в Гарлемі, в Нью-Йорку, свідчать, що більша частина заворушень там спричинена тим, що білі власники вимагають від негрів 60 або 70 доларів на місяць за оренду, в той час як білі платять лише 36 доларів. Це, за їхніми словами, змушує їх вдаватися до ігор зі страховкою, проституції та продажу віскі, щоб оплатити витрати.

У Сполучених Штатах сьогодні налічується від 5 000 000 до 8 000 000 молодих людей віком від 16 до 25 років, які не можуть знайти собі заняття. Майже 3 000 000 з них перебувають на допомозі - становище, за яке вони не несуть жодної відповідальності.

Кожна сьома людина в Сполучених Штатах перебуває на допомозі. У селі це гірше, ніж у місті.

Усіляким поліпшенням для людей відчайдушно чинили опір

Як і слід було очікувати, будь-якому поліпшенню становища людей, особливо бідних верств населення, відчайдушно чинять опір ті, хто боїться поділитися своїми статками з тими, хто мало що має або взагалі нічого не має. І вони вперто дотримуються цієї позиції, навіть коли вся історія доводить, що навіть для них самих така політика є дріб'язковою і марнотратною. У журналі "Bermondsey (Англія) Labor Magazine" один старожил розповідає про те, що він пам'ятає про умови, якими вони були:

Я пам'ятаю, як діти у віці дванадцяти років працювали по дванадцять годин на день у вугільних шахтах за один пенні на годину. Я пам'ятаю, як робітники на фермах отримували зарплату від 8 до 10 шилінгів на тиждень. Я пам'ятаю, як лондонські докери боролися і перемогли в тривалому страйку за "Dockers' Tanner" - 6 д. на годину. Я пам'ятаю, як понад 100 000 дорослих чоловіків працювали на залізницях із зарплатою менше ніж 1 фунт на тиждень. Я пам'ятаю, як компанія Peek Frean's платила своїм робітникам і пічникам 18ш. на тиждень. Я пам'ятаю, як робітники на шкіряних заводах Бермондсі вважали, що їм пощастило, що їм платять 16 і 18 ш. на тиждень. Я пам'ятаю, як продавці в магазинах працювали по 80-90 годин на тиждень (без закриття на півдня в середині тижня) за жалюгідні копійки і привілей "жити в будинку". Я пам'ятаю, як у цій країні не було ні закону про компенсації робітникам, ні закону про відповідальність роботодавців, ні пенсій за старістю, ні пенсій вдовам, ні медичного страхування, ні страхування з безробіття для робітників цієї країни. Я пам'ятаю, коли побутова санітарія була рідкістю, коли в будинках робітників у Бермондсі не було змивних туалетів, а тільки смердючі гнойові купи і вигрібні ями. Я пам'ятаю, як у будинках робітників не було водопроводу, і всю воду доводилося набирати у відро або ванну з насоса або водопровідної труби на вулиці. Я пам'ятаю, коли жахлива злиденність була звичайним явищем, коли не існувало "зовнішньої допомоги" (допомога незаможним, які не живуть у робітничому домі або в будинку для бідних, - прим. перекл. ) для працездатних, а робочі будинки були переповнені; коли босоногих, одягнених у лахміття дітей можна було порахувати тисячами в будь-якому великому місті. Я пам'ятаю, як більшість фабричних дівчат Бермондсі носили хустки на голові і не були вбрані ошатно і красиво, як сьогодні. Я пам'ятаю, як паби були відкриті весь день до опівночі, і як маленькі діти тинялися біля барів, чекаючи, поки захоплені батьки відведуть їх додому. І я пам'ятаю, що кожному кроку на шляху до соціальних реформ протистояли реакціонери, які ненавиділи прогрес і в душі зневажали простий народ. Так, я пам'ятаю, що за кожне просування і поліпшення становища робітників лоялісти боролися до останнього. Я пам'ятаю, я пам'ятаю дні моєї молодості, і те, що я пережив, і те, що пережили мої батьки, і те, що пережили мої брати і сестри.

Робітники повинні самі собі допомагати

Робітники повинні допомагати собі самі, не забуваючи при цьому, що Бог - їхній вірний Друг і незабаром принесе їм велике визволення в Армагедоні. Співпраця дуже допомогла британським робітникам.

Кооперативна оптова торгівля Великої Британії налічує 1 011 організацій-членів; обсяг продажів у 1933 році становив майже 1 000 000 000 000 доларів США; кількість клієнтів - 28 000 000 000. Оптовий ринок є найбільшим у світі імпортером чаю, має найбільшу борошномельну організацію в Англії, є найбільшим виробником чобіт і туфель і другим за величиною виробником мила. У нього є свій банк, щоденний оборот якого становить понад 10 000 000 доларів. На його частку припадає близько 13 відсотків роздрібної торгівлі країни.

Передплатник із Техасу запитує, як жити одруженому чоловікові, який отримує 35 доларів на місяць за програмою WPA на утримання сім'ї з чотирьох осіб. Він бачить, що 10 доларів іде на оренду колиби, в якій доводиться жити, 3 долари - на паливо, а якщо витрати на харчування знизити до 6 центів на людину, то на це йде весь залишок, і нічого не залишається ні на лікування, ні на одяг, ні на похорон.

Можна прожити менш ніж на 6 центів за один прийом їжі, якщо як основний продукт використовувати ретельно проварену пшеницю або овес. При розумному використанні садового простору можна вирощувати багато недорогих продуктів. У деяких районах паливо можна отримати безкоштовно. Але для бідних є тільки один засіб. Коли Ісус сказав: 'Я прийшов, щоб мали життя і мали з надлишком', Він мав на увазі саме це. Боже Царство - єдина надія, яка варта того, щоб жити; єдине, що відповість на запитання.

Один із класу Іонадава каже:

Мій чоловік без роботи, у нас немає грошей, і ми повинні переїхати через два тижні. У нас четверо маленьких дітей. Від страху перед усім цим я так нервувала, що просто плакала. Я запитала Єгову, чи дасть Він нам мужність, і Він дав. Не подумайте, що я забобонна, але коли мої очі були ще мокрими від сліз, я отримала посилку з трьома останніми Вартовими Баштами. Одне тільки відчуття їхньої присутності творило зі мною чудеса. Сльози пішли; Господь усе влаштує.

Молочний концерн у Клінтоні, штат Айова, урізав заробітну плату своїм водіям. Після цього водії взяли справу у свої руки. Усе, що їм потрібно було зробити, це дістати молоко де-небудь в іншому місці, що вони і зробили.

Пенсильванський передплатник ніколи не бачив процвітання, окрім як за нестачі робочої сили, і ніколи не бачив депресії, окрім як за надлишку робочої сили. Цілком правильно; але дефіциту робочої сили більше ніколи не буде; люди, які володіють виробничим устаткуванням, мають усі необхідні машини, щоб виконувати майже будь-яку роботу у світі. Вони будуть в той чи інший спосіб протидіяти скороченню робочого дня для людей, які потрібні для обслуговування цих машин, а голодні пропонуватимуть нижчу ціну, змагаючись один з одним за привілей продавати свою працю. Тільки Господь може розплутати цей клубок.

Заповіт Лаунсберрі

Чарльз А. Лаунсберрі, колишній чиказький адвокат, помер у богадільні. Він залишив такий заповіт, настільки незвичний, що його було оприлюднено й опубліковано. Прочитайте його. У вас потеплішає на серці від усвідомлення того, що колись були такі люди:

Я, Чарльз Лаунсберрі, перебуваючи при здоровому глузді та пам'яті, публікую мою останню волю і заповіт, щоб розподілити мої частки у світі між такими людьми.

Та частина мого майна, яка за законом називається моєю власністю, є нікчемною і не має значення, я не розглядаю її. Моє право на життя, що є всього лише прижиттєвим майном, не перебуває в моєму розпорядженні, але, за винятком цих речей, все інше у світі я тепер заповідаю.

Пункт: Я даю добрим батькам і матерям, у довірче користування їхнім дітям, усі гарні маленькі слова похвали й заохочення, і всі чудернацькі домашні імена та ніжність; і я доручаю цим батькам використовувати їх справедливо, але щедро, як того вимагатимуть вчинки їхніх дітей.

Пункт: Я залишаю дітям, але тільки на період їхнього дитинства, усілякі польові квіти й ті, що цвітуть у лісі, з правом вільно гратися серед них за звичкою дітей, застерігаючи їх водночас від будяків та терну. І я віддаю дітям береги струмків і золоті піски під їхніми водами, і запахи верб, що занурюються в них, і білі хмари, що пливуть високо над деревами-велетнями. І я залишаю дітям довгі, довгі дні, щоб вони веселилися, тисячами способів; і ніч, і шлейф Чумацького Шляху, щоб вони йому дивувалися...

Пункт: Я передаю всім хлопчикам усі незайняті поля й луки, де можна грати в м'яч; усілякі приємні водойми, де можна купатися; усі вкриті снігом пагорби, де можна кататися; та всі струмки й ставки, в яких можна ловити рибу; або де, коли настане похмура зима, можна кататися на ковзанах. Щоб вони володіли всім цим до кінця свого отроцтва. І всі луки, з квітучою конюшиною та метеликами на них; ліси з їхньою красою; білок і птахів, відлуння та всілякі чудові звуки, і всі віддалені місця, які можна відвідати, разом із пригодами, що на них там чекають. І я даю цим хлопчикам кожному своє місце біля каміна вночі, з усілякими картинками, що їх можна побачити в палаючих дровах, щоб вони раділи без дозволу чи перешкоди, без усякого тягаря чи турбот.

***

Пункт: Дорогим нашим зі сніговими коронами на головах я заповідаю щастя похилого віку, любов і вдячність їхніх дітей, доки вони не заснуть.

Заповіт Германа Облевейса

Заповіт Германа Облевейса, оприлюднений у червні 1936 року в окрузі Андерсон, штат Техас, зовсім інший. Якщо заповіт Чарльза Лаунсберрі викликає сльози через свою красу, то заповіт Германа стирає їх. Схоже, він був не зовсім упевнений, що його брати були гідні його поваги.

(Стиль заповіту збережено)

Я пишу свій заповіт сам цей чортів адвокат хоче отримати занадто багато грошей, він ставив занадто багато запитань про сім'ю, насамперед я хочу: я не хочу, щоб мій брат Оскар отримав хоч щось моє. він позбавив мене сорока доларів чотирнадцять років тому.

я хочу, щоб ця гільда, моя сестра, отримала північні шістдесят акрів тієї землі, де я зараз живу, впевнений, що вона не дозволить цьому ледарю, її чоловікові, орати цю землю. вона не повинна отримати землю, якщо дозволить Оскару жити на ній, а інакше я хочу, щоб землю забрали.

скажи мамі, що шістсот доларів, які вона шукала двадцять років закопані за будинком десять футів униз нехай маленький Фредерік викопає і краще перерахувати, коли він повернеться

пастор Лакніц може отримати триста доларів, якщо він поцілує цю книжку, він більше не буде проповідувати тупоголові розмови про політику. він має поставити дах на медустанову, а старійшини мають подивитися на рахунки.

мамі решта має дістатися, але я хочу, щоб адольф сказав їй, чого вона не повинна робити, щоб більше не було хитрих ірландців, які продають їй пилососи: вони галасують як пекло, а мітла не така вже й дорога.

Я хочу, щоб мій брат Адольф був моїм заповідачем, і я хочу, щоб суддя змусив Адольфа вкласти багато застави і спостерігайте за ним уважно, адольф гарний бізнесмен, але тільки дурний довірив би йому зламаний пфенніг.

Я хочу бути впевненим, що шліміку оскару нічого не дістанеться, і сказав адольфу, що він може отримати сто доларів, якщо доведе судді, що оскар нічого не отримав, це точно виправить оскара.

Підписники з думками

У "Золотого століття" багато передплатників, які мають тверду думку з найрізноманітніших питань і не бояться її висловлювати. Один із них пише з приводу підняття капелюха:

Я розумію, що жест підняття капелюха походить від старого звичаю, коли людина одягала на себе захисний метал, щоб захиститися від своїх ворогів, побратимів-лицарів. У нього був козирок на шоломі, свого роду решітка, яка давала йому змогу бачити з металевої конструкції, яку він носив на голові і яка являла собою щось середнє між капелюхом дербі і водолазним шоломом. Він піднімав його, щоб показати свою особистість доброзичливому чоловікові; і коли він демонстрував свою войовничу присутність поруч із дамами, він повністю знімав шолом, показуючи їм свою галантність, або що він їх не боїться, або щось на кшталт цього. Це було до того, як якогось розумного автора осінило, що самка цього виду більш смертоносна, ніж самець. Я почуваюся нерозумно щоразу, коли піднімаю капелюх, але я автоматично роблю це. Я думаю, що "Золотий вік" має боротися проти підняття капелюха, відповідно до своїх інших іконоборчих схильностей, і врятувати нас, простих людей, від того, від чого ми, здається, не можемо врятуватися самі. Я помітив, що якщо людина має здоровий глузд, доброту і гроші, і ніколи не піднімає капелюха, з кішками в неї все гаразд.

Це було не дуже мило з його боку - називати дам "кішками"; тим не менш, він, імовірно, знає, що в кішок є кігті, як і в котячих Табіти. В інтересах миру його ім'я не називають.

H. Г. Паетцелл має свою думку, причому добру, сильну думку. Його список речей, які він не схвалює, схожий на Декларацію незалежності:

Я не схвалюю прокляття системи відсоткових ставок, яка завдає шкоди мудрості й любові людини до своїх побратимів; рекламовану мудрість наших божевільних, заплутаних вчених; дурість дурнів, які шукають відсутню ланку, що є лише відсутньою ланкою в їхньому власному казанку; дурість недалеких людей, які дали притулок від одного до п'яти непотрібних собак; божевілля на золоті та голод наших політиків, які грабують нас високими податками, щоб набити свої власні гнізда; дурість наших лоцманів державного корабля, які розвалили світ; шахрайство наших жадібних до грошей, надутих адвокатів і суддів; дитячість наших несправедливих судів, від яких ми маємо очікувати справедливості для кожного; диявольську експлуатацію й пограбування слабких народів сильнішими державами заради проклятої корисливої наживи; неконтрольована жовчність і розумова сліпота всього Великого Бізнесу; лицемірство проповідників, підбурювачів до сектантської війни; огидна зарозумілість випускників безбожних, атеїстичних, еволюційних розсадників вищої освіти; дурість адміністрації Рузвельта; божевільний вавилон сектантських загонів для козлів; лицемірство католицизму, який таємно і відкрито намагається заткнути рота свободі слова; маріонеткове рабство преси; ненаситне нахабство злодійкуватих спекулянтів; гнилість сцени і кіно; ідіотська боротьба за розлучення; шалена боротьба за долари; егоїзм багатих; нахабна безсоромність сигарців, напівоголених, напівобожевільних флешперів, які смокчуть цигарки, і самовпевненість диявола, який є батьком усіх інших.

Знайдено ще одну чесну людину

Знайдено ще одну чесну людину. Останнім був дорослий чоловік у Кентуккі. Цього разу це молода людина 22 років у центрі Нью-Йорка. Альберт Коррері, який розносить сендвічі для кав'ярні Old Colony Coffee House за $3,15 на тиждень, знайшов п'ятнадцять облігацій на $10 000 на тротуарі на Перл-стріт і повернув їх власнику. Щоб загубити облігації, потрібні були двоє дорослих чоловіків: один - щоб упустити їх, а інший - уважно стежити за тим, щоб їх не впустили. Альберт отримав одну з двох робіт. Його мати отримує допомогу. Його батько захворів. Їх п'ятеро дітей.

Коли один із друзів запропонував Вашингтону стати коронованим главою країни, яку він звільнив, він впав у лютий гнів. Якби він залишився живий, то ніколи б не дав дозволу на святкування свого дня народження. Він не хотів людинопоклонництва. Лінкольн теж.

Прикметно, що ніде в Писанні немає й натяку на те, що слід святкувати навіть день народження Господа Ісуса Христа, і, власне кажучи, відомо, що день, який зараз святкується як Його день народження, відстає від цього дня на три місяці.

Кларенс Дж. Річардс із Мічигану пише, що, хоча він ніколи в житті не міг зробити жодного кроку, він закінчив середню школу, вчився в коледжі та технологічному інституті і, нарешті, з відзнакою закінчив останній, причому сам оплатив понад половину своєї освіти. Зараз він працює промисловим дизайнером і досягає успіху, незважаючи на всі труднощі. Він народився паралізованим нижче стегон.

Сильна людина з Колорадо

Колорадський силач Манн Рейфшнайдер у сімнадцять років важив 61 кг, а зараз 85 кг. Тоді він не міг підняти 34-кілограмову гирю над головою двома руками; тепер він піднімає 79-кілограмову гирю над головою однією рукою. Його шия, тоді 13 дюймів, зараз 17 1/2. Права рука у вигині - тоді 11 1/2, зараз 16. Нормальний розмір грудей, тоді 32 1/4, зараз 45 1/2. Він піднімав на спині п'ятнадцять осіб загальною вагою 1,13 тонн, протистояв однією рукою десятьом людям, які тягнуть за мотузку, переносив на відстані витягнутої руки двох людей вагою 68 кг кожен і, що найцікавіше, каже, що любить правду.

Це змушує пригадати Самсона, це змушує пригадати Вартову Башту, це змушує пригадати філістимлян, це змушує пригадати римо-католицьку ієрархію, це змушує пригадати диявола, і це змушує рішуче, як ніколи, заявити, що якщо один хлопчик, якого колись вважали слабким та тендітним, може робити такі речі зі своїм тілом, то що тільки не можна зробити з істинами Бога Єгови, з дивовижними можливостями, які нині повсюди відкриті для їхнього проголошення.

Вільям Картер, негр, скористався газом в Атлантік-Сіті, щоб вирвати зуб. Після видалення зуба Вільям перекинув стоматологічне крісло, бігав колами кімнатою, виліз через вікно на сусідній дах, а потім спустився на землю по мотузці. Поліція знайшла його вдома сплячим. Він не знав про ефект газу.

Хокон VII, король Норвегії, отримує зарплату в розмірі 173 500 доларів на рік; Крістіан X з Данії - 250 000 доларів; Леопольд III з Бельгії - 408 000 доларів; Густав V зі Швеції - 415 000 доларів; Петро II з Югославії - 550 000 доларів; Вільгельміна, королева Голландії, 850 000 доларів; Віктор Еммануїл, король Італії, 1 129 000 доларів; Хірохіто з Японії - 1 300 000 доларів; король Англії - 2 645 000 доларів.

Власники салунів у Сент-Луїсі, ці праведні душі, хочуть ухвалити закон, щоб жінки не сідали за їхні стійки разом із чоловіками. І який же мотив цього настільки благочестивого кроку? О, власники салунів кажуть, що жінки купують один напій і очікують, що чоловіки в барі куплять все інше, що призводить до сумного результату: чоловіки купують пакет спиртного і забирають його додому, щоб вони могли спокійно пити. Ха! Ха!

Коли вам виповниться сімдесят років

Коли ви досягаєте 70 років, вважається, що ви спали 23 роки, розмовляли 13 років, їли 6 років, проводили 23 роки собі на втіху і милися 1 1/2 роки. Але якщо ви були одним зі свідків Єгови, ви зробили щось крім цього.

У 1789 році очікувана тривалість життя становила лише 35,5 років, у 1901 році - 49,24 року, зараз - 61,26 року, так стверджує компанія Столична Компанія зі Страхування Життя. Єдиними країнами, що перевершують у цьому США, є Норвегія, Швеція, Данія, Голландія та Нова Зеландія. У Новій Зеландії 1933 року очікувана тривалість життя чоловіків становила 65,04 року, а жінок - 67,88 року.

У газеті Nashville Tennesseean було опубліковано фотографію 71-річного чоловіка, який вирішив знайти роботу, який запряг віз і повіз свою дружину і чотирьох дітей за 435 миль із Талси, штат Оклахома, до Мемфіса, штат Теннессі. Молодша дитина була немовлям. Чоловік виглядає бадьорим, як чоловік 40 років, хоча його борода була сива.

Через те, що світ такий перенаселений, Лім Пак-Чан і його дружина з Кантона, Китай, відкладали народження дітей доти, доки не відчули, що можуть їх утримувати. Однак Лім Пак-Чан досяг 76 років, а місіс Лім Пак-Чан - 74 років, і, будучи цілком успішними в житті, вони стали гордими батьками близнюків, своїх перших дітей. Уся сім'я, як кажуть, здорова і щаслива. Ми сподіваємося, що близнюки виростуть і стануть розрадою для своїх батьків у наступні роки.

Серце людства

Кожен справжній чоловік і кожна справжня жінка часто думають про те, на які складнощі пішла мати, щоб народити їх на світ, і хочуть, щоб кожна мати посідала належне їй місце у світі, хоча зараз у жінок є й інші заняття, крім материнства. Один холостяк, друг істини, скопіював наступне з-під пера Грейс Нолл Кроуелл:

Дай Боже кожній справжній, добрій жінці свій маленький дім, який вона берегтиме; жодне серце не повинно боліти від туги; жоден біль не повинен бути занадто глибоким. Дай їй одвічне бажання - дім, щоб любити і прибирати. Дай їй чоловіка поруч, доброго і вірного, і нехай вони працюють разом і кохають протягом усього життя; і нехай вона стане матір'ю дітей, як це роблять ніжні жінки. Дай їй полицю для посуду і блискучий ящик для хліба, білу скатертину для столу і біле покривало для ліжка, затінену лампу в сутінках і книжковий ряд для читання. Нехай Бог дозволить їй працювати зі сміхом і відпочивати уві сні. Жодне життя не може запропонувати більш надійного. Дай Бог кожній істинній, добрій жінці свій невеличкий дім.

У Гарвардському університеті біологи взяли чоловічі й жіночі елементи кроликів, запліднили їх у пробірці, дали їм розвинутися, імплантували їх самці кролика, і в належний час народилися чудові кролики. Тепер професори передбачають час, коли жінки найматимуть інших жінок, щоб ті виношували їхніх дітей для них, і такі діти будуть справді їхньою власною плоттю та кров'ю, і вони навіть натякають на те, що вони називають "поліпшенням раси", за якого ті, хто має гроші, зможуть так влаштувати справи, щоб тільки їхні діти з'являлися на світ (що більше, то краще), а ті, хто справді народжує їх, отримуватимуть гроші за їхню працю з народження дітей, що належать комусь іншому. Ви можете це подужати?

Материнський бізнес випікається чорним з обох боків і має коричневий колір по всій довжині. Дружина президента - "перша леді на землі"; матір президента названо "першою матір'ю на землі"; губернатор Техасу призначив офіційний День тещі, і збирається фонд для зведення пам'ятника Невідомій матері Невідомого солдата.

Жінки можуть бути такими ж злими, як і чоловіки

Не обманюйте себе, що жінки не можуть бути такими ж злими, як чоловіки; зла жінка може вигадати такі дріб'язкові, знехтувані, порочні вчинки й слова, особливо стосовно іншої жінки, до яких мало хто з чоловіків готовий опуститися. Диявол - ворог усього людства.

Бідна літня жінка в Нью-Йорку отримує допомогу. Жінка-"слідча", знаючи, що вона щойно отримала свої гроші, прийшла до неї й оголосила про збільшення її допомоги на 5 доларів. "Слідча" (приналежність до церкви невідома, але здогадатися можна) принесла надбавку за перший місяць за умови, що бідна старенька зможе розміняти купюру в 10 доларів. Коли старенька принесла гаманець, "слідча" знепритомніла. Бідна старенька побігла по допомогу. Коли вона повернулася, "слідча" зникла, а разом із нею і вміст гаманця.

У Пало-Альто, штат Каліфорнія, місіс Марджорі Стівенс, заможна світська пані, намагалася дізнатися що-небудь про Прогресивну Лігу, яка, як їй сказали, належить до червоних. Вона проникла в замкнений офіс і порпалася в документах, коли її виявили і затримали за несанкціоноване проникнення.

Чотирьом жінкам, які вкрали два мішки курчат у Єгипетській долині, штат Огайо, одного недільного ранку минулого літа, має бути соромно за себе. Однак їм вдалося втекти. Якби вони були свідками Єгови, їх би спіймали і дали довічне. Але, оскільки вони були звичайними жінками, які шукали, що приготувати для своїх чоловіків, це, ймовірно, можна вважати просто невинною витівкою.

У жінки з Чикаго не вистачило розуму на більше, ніж залишити 100 000 доларів на зведення та утримання триповерхового готелю для безпритульних котів і собак. Заповіт було виконано; його слід було виконати і поховати. Готель побудували, у ньому є кухня з електричним холодильником і стінами в пастельних тонах, ванна кімната для собак, виконана в білому кольорі, і будиночки зі скляними дверима, що ведуть у сад, оточений восьмифутовою стіною, щоб уберегтися від сторонніх очей. Є клініка та операційна для собак, а також аналогічні приміщення для котів.

Д.А.Р. на санях

Для збереження американських ідеалів і американських свобод дуже добре, що Д.А.Р. (Дочки Американської Революції) безумовно на санях. Це стало національною неприємністю і національною ганьбою, що група вузьколобих баб повинна думати, що їм доручено завдання спрямовувати Сполучені Штати в правильне русло тільки тому, що деякі чоловіки сто п'ятдесят років тому були їхніми предками. За останні вісім років членство в Д.А.Р. скоротилося на 25 000 осіб, і Д.А.Р. може звинувачувати тільки себе. Коли воно зробить свій останній вузькодумний заклик і згорне свою діяльність, країна буде в кращому стані, ніж зараз. Ідея Д.А.Р. про патріотизм - це сила, і тільки сила. Усі мають стати патріотами, розмахуючи прапорами, а якщо хтось думає інакше, відправте його до в'язниці або в Сибір, а його дітей відправте в якусь римо-католицьку реформаторську діру.

Місіс Е. Р. Годден з Каліфорнії рішуче і розсудливо пише про те зло, яке заподіяли і продовжують заподіювати ці вузьколобі дами:

"Двадцять третього квітня "Марш часу" відтворив сцени суду над трьома дітьми в Массачусетсі, які відмовилися салютувати прапору.

Багато хороших людей бачать несправедливість, що чиниться проти інших законослухняних людей, і приєднуються до цієї боротьби проти сильного ворога; і багато хто з цих людей побачать свій привілей і будуть високо тримати смолоскип істини [до того, як] робота свідків Єгови буде закінчена.

Мене зачепило зауваження якоїсь місіс ------, "дочки революції", яка "висловила" свою вузьколобу думку.

Виникає питання про етику певного класу жінок, які, хоча і належать до жіночого роду, не володіють якостями, що відрізняють справжніх жінок. (Існує безліч істот, які бігають у під'юбниках, деякі з них демонструють брогани, але це не є доказом того, що вони справжні). Цей клас жінок любить застебнути пару білих черевиків, перетягнути груди атласною стрічкою і, незважаючи на мозолі, бурсит або що там у них, погойдуватися на алеї під звуки військової музики і розмахування прапорами. Деякі з них створюють видимість бадьорості, багато хто має вигляд членів бригади fallen-arch, і кожна з них мала б такий самий гарний вигляд, якби сімейну білизну накинули на відтяжку.

Не зрозумійте мене неправильно: ці войовничі дами можуть марширувати звідси до Тімбукту, з повним правом. Заперечення полягає в тому, що вони не представляють насправді прапор, під яким, як вони стверджують, марширують.

Не потрібно бути членом "мозкового тресту" або належати до інтелігенції, щоб зрозуміти, що пані, зокрема, процитована в "Марші часу" від 23 квітня, не знає ранньої американської історії і, вочевидь, забула, чому наші іноземні пращури шукали притулку в цій країні. Будемо сподіватися, що настрої цієї жінки не є репрезентативними для її групи.

Відомо, що така отрута в організмі людини може призвести до раптової смерті, але якщо цей клас людей проживе досить довго, вони зможуть претендувати на такі посади, як вкручування гайок дітям і перев'язування ран християнських мучеників чимось, що заспокоює настільки ж, наскільки заспокоює, як синильна кислота. Нам кажуть, що жіноча особина більш смертоносна, а історія зафіксувала той факт, що гурток в'язальниць займав місця в центрі, коли гільйотина у Франції процвітала. Чи повторюється історія в цьому відношенні?

Можливо, цей розголос змусить декого відкинути свої забобони, щоб розглянути реальне питання і порушений принцип. Ми так багато часу проводимо в сентиментальності над поїденими міллю, покритими грибком реліквіями, що непогано було б провести прибирання, і, коли ці скарби опиняться під сонячним світлом Божої істини, багато хто з них виявляться марними.

Ганьба будь-якій такій безжальній жінці, яка кількома словами вириває з рук іншої жінки трьох маленьких дітей, позбавляє їх материнської любові й піклування, впливу гарного дому та завдає невимовного душевного болю цим батькам, єдиним "злочином" яких було наставляння своїх дітей на єдиний шлях, який веде до життя та щастя! І ці діти вчинили "жахливий злочин", заявивши, що їхнє життя присвячене Єгові Богу.

Ох вже ці маленькі 'гангстери', ці маленькі 'порушники закону і порядку'! У виправну школу їх, де, можливо, добре поставлені удари гумовим шлангом зламають їхній дух і підпорядкують їх зразку цієї невблаганної машини. Я провела майже два роки в школі такого типу, де мій чоловік був одним з учителів, і якщо система не змінилася, я знаю дещо про використовувані методи.

Ті з нас, чиї діти зайняли подібну позицію, відчувають сердечне співчуття до цих стражденних, водночас ми радіємо разом і молимося про силу проти цього ворога, що прагне зруйнувати нашу непорочність.

Аман побудував шибеницю, на якій його повісили; і зараз, як і тоді, рука Божа не скоротилася. Але якщо Він не вважатиме за потрібне позбавити нас, то слова трьох єврейських дітей стануть нашим девізом.

Правосуддя стоїть із заплющеними очима щодо діянь, скоєних в ім'я його, але до його вух неодмінно повинні доноситися крики невинних.

Нехай ті, хто дотримується таких непатріотичних, нехристиянських почуттів, як ця жінка, про яку йдеться, зупиняться і подумають, перш ніж віддати свою країну до рук іноземної держави, де буде втрачена вся свобода і справедливість, а самі вони будуть засуджені як зрадники перед Богом і людьми.

Для жінок, які вчаться мовчати і займатися своїми справами".

Особливий інтерес для жінок

У газеті "Leicester (Англія) Mail" наводяться повідомлення про багато випадків зміни статі, у більшості випадків про перетворення жінок на чоловіків, але принаймні в одному випадку десятирічний хлопчик поступово перетворився на дівчинку. У 1931 році данський художник перетворився з чоловіка на жінку. Останнім часом кілька жінок-спортсменок стали чоловіками, змінили свої імена та одяг. У лікарні Чарінг-Кросс 25 операцій, проведених жінкам, які виявили, що вони стають чоловіками, призвели до відновлення жіночності.

Щоразу, коли ми бачимо рекламу крему від застуди, цигарок чи чогось іще, і з цим пов'язане якесь відоме ім'я, ми можемо знати, що рекламодавець отримав за цю послугу відповідну винагороду. Еліс Рузвельт Лонгворт, як кажуть, отримала 5 000 доларів за рекомендацію ліжка - першокласна ціна.

"Стара Бетсі", індіанка 115 років, померла в Стюарт-Лейк, Британська Колумбія. Коли їй було дев'яносто років, її сиве волосся почорніло, і в неї виріс третій набір зубів, але смерть, нарешті, забрала її, двадцять п'ять років потому.

Елізабет Гокі, 108 років, нещодавно померла недалеко від Малоуна, штат Нью-Йорк. Вважаючись найстарішою мешканкою штату Нью-Йорк, вона залишила 142 живих нащадків, зокрема шістнадцять із п'ятого покоління.

Ви коли-небудь пробували пити мінерали?

Чи пробували ви коли-небудь пити літій, стронцій, ванадій, рубідій, титан або германій? Можливо, це була перша їжа, яку ви спробували. Усі ці рідкісні мінерали містяться в молоці. І це піднімає тему дітей.

Щороку в американських матерів, які отримують допомогу, народжується 250 000 немовлят. Тим часом католицька ієрархія засуджує всі спроби здійснювати регулювання народжуваності.

За оцінками Національної ради з ресурсів, для підтримання постійного населення на кожну 1000 жінок дітородного віку має припадати 360 дітей віком до п'яти років. Нині Сполучені Штати перебувають нижче позначки. У 1810 році їх було 976 на 1000 осіб; у 1870 році - 649 на 1000 осіб; торік - лише 350.

Дослідження Бюро сільськогосподарської економіки показують, що до 1945 року населення Сполучених Штатів почне скорочуватися через поступове зниження народжуваності.

Чиста імміграція торік становила лише близько 8 000 осіб; перевищення числа народжених над числом померлих становило всього 908 000 осіб. Нью-Йорк з населенням 7 364 620 осіб все ще відстає від Лондона з його 8 202 218 жителями.

В Америці стає дедалі менше молоді та дедалі більше людей похилого віку. Щоосені в американські дитячі садки надходить на 50 000 малюків менше. Кількість людей старше 60 років подвоюється кожні тридцять років, і, за розрахунками, до 1980 року вони становитимуть приблизно четверту частину населення.

Матері (і батьки теж) з великим інтересом сприйняли новину про те, що місіс Фред Старкі, округ Лікінг, штат Огайо, стала матір'ю хлопчика, який важив вісімнадцять фунтів, коли з'явився на світ; також місіс Емілі Каспер, Літл Феррі, штат Нью-Джерсі, стала матір'ю четвірок загальною вагою 13 фунтів 5 1/2 унцій, і що всі вони добре себе почувають.

Хороший бізнес - народитися п'ятірнею

Справа виховання п'ятірнят не така вже й погана справа. Маленьких дівчаток Діонн, які під час передчасного народження 28 травня 1934 року важили в сукупності 10 фунтів 1⅛ унції, через рік важили в сукупності 85 фунтів. NewsWeek стверджує, що за три місяці "квінти", як він їх називає, заробили 150 000 доларів.

П'ятірнята, Емілія, Аннет, Сесіль, Івонн і Марі, мають трастовий фонд у розмірі 175 000 доларів, отриманий від фільмів, реклами, фотографій тощо, який вони повинні розділити, коли досягнуть повноліття.

Діти є підопічними царя до 18 років; вони живуть у лікарні з трьома медсестрами, двома констеблями, економкою і санітаром, і перебувають під наглядом свого лікаря, судді у відставці, і свого батька, загалом десять осіб. У лікарні, спеціально побудованій, вісім кімнат.

Сніданок складається з молока й томатного соку; за годину - апельсиновий сік і масло печінки тріски; ще за годину - яйце зварене на рідко, молоко й печиво. Обід складається з протертих овочів, печеного яблука, чорносливу, бананів або яблучного соусу; вечеря - пластівці та молоко. Вони перебувають поза домом з 9:00 до 12:30, а також деякий час після обіду. Більшість продуктів надається безкоштовно.

У віці одного року вони виглядали абсолютно однаково; тоді у всіх у роті було по два зуби, окрім одного, у якого був тільки один. У родині з'явився новий автомобіль. Сусіди відкривали кіоски з хот-догами. Дорога до будинку була заасфальтована.

У віці 17 місяців п'ятірнята отримали 50 000 доларів за те, що протягом 150 хвилин стояли, сиділи і розмовляли перед рухомими кінокамерами, а потім їхня вартість перевищила 200 000 доларів.

За підрахунками, в їхній другий день народження вартість п'ятірнят склала 450 000 доларів. Витрати становлять близько $1 000 на місяць, в основному на няньок. Дохід приносять контракти на зйомки в кіно і реклама продуктів харчування від їхнього імені.

За останніми даними, вартість п'ятірнят становить 500 000 доларів готівкою і державними цінними паперами, а їхній річний дохід - не менше 21 000 доларів. Ці п'ятірнята - перші в історії людства, які прожили понад кілька годин.

Відчайдушні спроби римо-католицької ієрархії приписати собі заслуги в тому, що батьки п'ятьох діточок належать до римо-католицької церкви, - одна з найсмішніших речей, які коли-небудь відбувалися. Схоже, що мати звернулася до священика ще до народження малечі, а лікуючий лікар - католик. Ось і все; ще одне велике перо в капелюсі Ієрархії!

Четверо малюків, які прибули в Літл-Феррі, штат Нью-Джерсі, на п'ять тижнів раніше терміну, вже дещо зробили для своїх батьків. Батько, протестант на ім'я Каспар, отримав початковий внесок у розмірі 750 доларів і обіцянку отримувати від газети 40 доларів на тиждень протягом першого року і 50 доларів протягом другого. Контракт припиняється, якщо одне з немовлят помре.

Невеликий список заборон

Не ставте ванни з гарячою водою на підлогу, де маленькі діти можуть іти назад або боком і впасти в них; не ставте чашки з пекуче гарячим чаєм або кавою на краю столу, де маленькі діти можуть дотягнутися до них; уникайте відкритих або недбало закритих колодязів або цистерн, у які діти можуть впасти й потонути; не залишайте шматки дощок із цвяхами, що стирчать із них, валятися на подвір'ї, де діти з босими ногами або у взутті на тонкій підошві можуть наступити на них і отримати правець; не тримайте ненадійно закріплені сітки на вікнах нагорі; не залишайте ручки каструль на плиті стирчать, де діти можуть дотягнутися до них і вилити на себе палючий вміст; не кладіть отрути й сильні ліки там, де діти можуть їх дістати; не кладіть предмети на драбини, вони можуть стати причиною падіння. - А. Л. Поттер, Канзас.

7 400 000 дітей на допомозі

Згідно з підручниками Американської компанії з виробництва шкільних підручників, це найбільша країна, яка коли-небудь була, усі рівні, і кожен хлопчик може стати президентом, а кожна дівчинка - його дружиною, і так далі, ad libitum. А потім виявляється, що шоста частина всіх дітей країни, а це 7 400 000 осіб, перебуває на грошовій допомозі, і виникає питання, наскільки ця філософія з підручників приживеться. Зараз хлопчики і дівчатка закінчують середню школу, і на випускному вечорі їм кажуть, що для них немає і ніколи не буде роботи. Боже Царство - єдина можлива надія цих молодих людей і всіх інших.

У депеші з Вашингтона йдеться про те, що витрати на утримання дівчат, які отримують допомогу, становлять 10 доларів на тиждень, що більше, ніж більшість із них може отримати як зарплату. Нині їх зганяють у концентраційні табори як таких, що працюють на державу за програмою "допомоги безробітним".

Наприкінці березня 1934 року зі 163 664 дітей в окрузі Гамільтон, штат Огайо, 44 110 були утриманцями, бездоглядними, проблемними або правопорушниками. Таким чином, 27 відсотків осіб молодше 18 років отримували допомогу.

Юджин Трушел, Віллард, штат Огайо, 11 років, наклав на себе руки, щоб, за можливості, врятувати своїх батьків від відправки його чотирьох братів і сестер до дитячого будинку. Коли на один рот припадатиме менше - буде більше коштів, щоб розділити їх між іншими. Гиєни Європи, які гарчать, цього не зрозуміють. Вони не можуть зрозуміти, як країна може бути найбагатшою у світі і при цьому мати мільйони і мільйони людей, яким не вистачає їжі.

Майбутні тата й мами

В околицях Чикаго є два передмістя, в одному з яких сім'ї великі, і люди бідні; в іншому - сім'ї маленькі, і люди багаті. В одному з цих передмість річна купівля продуктів харчування на сім'ю становить $651, в іншому - $165, тобто майже рівно одну четверту частину. Там, де сім'ї великі й бідні, потрібно багато їжі; там, де сім'ї маленькі й багаті, їм потрібно менше. Проте продукти харчування на 651 долар купують багаті сім'ї Лейк Форест, а на 165 доларів - Елмвуд Парк, де живуть бідні люди.

14-річний хлопчик наклав на себе руки в Сакраменто, тому що його бульдог помер від старості. Хлопчик залишив записку: "Мій найкращий друг ніколи не повернеться. І я теж. Світ може жити далі без нас". Можливо, собака був більш чуйним, ніж його батьки. Хлопчику потрібна була любов. Чого він не зміг дати, так це любові до Бога і до своїх батьків. Як йому буде соромно, коли він прокинеться.

Хлопчик-посильний із Сент-Луїса знайшов 30 000 доларів і повернув їх власнику, після чого власник спочатку запропонував дати хлопчикові 5 центів, але, подумавши про щедріші речі, збільшив суму подарунка вдвічі, загалом 10 центів. В енциклопедії йдеться про таке:

Типовими лярдами є польська, китайська, честерська біла, дюрок-джерсійська, вікторіанська, чеширська, ессекська та суффолкська.

Хлопчику платять за видатного батька. Тедді Конант, син президента Гарвардського університету, досяг зрілого віку 9 років. Він змусив свого батька підписати близько п'ятдесяти маленьких листочків паперу. Пізніше, коли його запитали, Тедді пояснив, що обміняв автографи на 300 кульок, кілька складаних ножів, кілька книжок, чотири гумові м'ячі та інші скарби, дорогі серцю хлопчика.

Виправляючи все це

Пояснюючи питання взаємовідносин, яке декому важко зрозуміти, один джентльмен з Арканзасу спростив його так:

Я одружився з удовою, у якої була дочка. Мій батько часто бував у нас удома, закохався і одружився з моєю падчеркою. Таким чином, мій батько став моїм зятем, а падчерка - моєю матір'ю, бо вона була дружиною мого батька. У моєї падчерки народився син; він був, звісно, моїм братом і водночас моїм онуком, бо був сином моєї доньки. Моя дружина була моєю бабусею, тому що вона була матір'ю моєї матері. Я був чоловіком і онуком моєї дружини одночасно, і, оскільки чоловік бабусі людини є її дідом, я був своїм же дідом.

Це, здається, все прояснює. А якщо це не допоможе, як щодо цього?

Це звучить неймовірно, але тим не менш це правда. Якби кожна людина в нашому світі була шести футів заввишки, півтора фута завширшки і фута завтовшки (а це робить людей трохи більшими, ніж вони зазвичай бувають), то весь людський рід (а згідно з останніми статистичними даними, зараз налічується близько 2 000 000 000 нащадків першого Homo sapiens та його дружини) можна було б упакувати в коробку розміром у пів милі в кожну сторону. Це, як я щойно сказав, звучить неймовірно, але якщо ви не вірите мені, перевірте це самі, і ви переконаєтеся, що це правда.

Якби ми перенесли цю скриньку до Великого каньйону в Аризоні й акуратно встановили її на невисокій кам'яній стіні, що не дає людям зламати шию, приголомшеним неймовірною красою цього безмовного свідка сил Вічності, а потім покликали маленьку таксу Нудл, і сказав йому (крихітне звірятко дуже розумне і любить підкорятися) злегка підштовхнути громіздку конструкцію своїм м'яким коричневим носом, то на мить пролунав би хрускіт і тріск, коли дерев'яні дошки розгрібали би каміння, чагарники і дерева на своєму шляху вниз, а потім низький і ще м'якший удар і раптовий сплеск, коли зовнішні краї вдарилися б об берег річки Колорадо. - Географія Ван Луна.

НЕПОСЛУХ ПРИЗВОДИТЬ ДО ВТРАТИ ЦАРСТВА БОЖОГО

Своїм вчинком непослуху, коли Саул, перший цар Ізраїлю, взяв на себе посаду священика і приніс жертви Єгові до того, як з'явився священик, він втратив царство для свого потомства. Його царство не повинно було тривати після його смерті і не продовжилося, але, як і у випадку з царем Соломоном, він міг би, за умови більш розумної подальшої поведінки, залишатися царем доти, доки не помре природною смертю.

Серія подій, які ми хочемо коротко розглянути, починається з того, що Саул опиняється в скрутних обставинах. З невеликою компанією з 600 осіб він і Йонатан, його син, протистоять 30 000 колісниць, 6 000 вершників і незліченній безлічі філістимлян "як пісок на березі моря".

Штаб цього великого табору знаходився в Міхмасі, де незадовго до цього розташовувався табір Саула. Він знаходився на відстані десяти миль, у самому центрі території, відведеної поколінню Веніаміна. Воєначальники филистимлян, вочевидь, мали намір за допомогою великої демонстрації сили придушити те, що вони вважали заколотом з боку Саула і Йонатана, його сина. У всьому Ізраїлі було тільки два мечі: у Саула був один, у Йонатана - інший.

Віра Йонатана в Господа була повною, у ній не було нестачі. Він запропонував своєму зброєносцеві, щоб вони разом пішли до гарнізону филистимлян і відкрилися їм, сказавши: "Можливо, Єгова допоможе нам, бо немає перепони Єгові, щоб врятувати багатьох чи небагатьох". (1 Самуїла 14:6, А.П.В.) Якою втіхою, якою силою були ці мужні й вірні слова для тисяч Божих людей, коли на них чинили сильний тиск вороги з усіх боків!

Оруженосець Йонатана, як і сам Йонатан, був цілком відданий Богу і тому був готовий до будь-якого починання. Вони домовилися між собою, що якщо гарнізон запросить їх, то вони сприймуть це як вказівку Єгови, що Він віддав їх у їхні руки. Єгова і Його ангели почули цю розмову, і сталася дивовижна подія.

Двоє людей відправили армію у втечу

Коли Йонафан і його безіменний зброєносець з'явилися в полі зору, філістимський гарнізон був у захваті. Вони сказали, 'євреї виходять зі своїх нір', і, звертаючись до двох чоловіків, сказали: 'Підійдіть сюди, і ми вам дещо покажемо'. – 1Сам. 14:11, 12

А чи знаєте ви, що ці двоє людей вилізли на зубчасті скелі, де один добре спрямований камінь відправив би їх млявими на дно скелі, і обрушилися на той гарнізон, убили двадцять із них, а решту відправили у втечу? Армія в паніці схожа на будь-яку іншу групу людей у паніці; розум покидає їх, і самозбереження стає першочерговим законом. Ті, хто знущально запрошував Йонатана підійти, були мертві і не могли розповісти про те, що трапилося, іншим. І, найімовірніше, ангели Божі зробили так, що Йонатан і його товариш виглядали як велетні і були подібні до велетнів у своїх діях.

Так чи інакше, 30 000 колісниць і 6 000 вершників і величезне військо - всі дійшли висновку, що Бог Ізраїлю, якого вони боялися і мали підстави боятися, почав винищування їхнього війська, і вони повинні повернутися у свою землю. Вони так і зробили, у найбільшому сум'ятті, і Саул з 600 чоловік приєднався до переслідування і винищення, і висновок був такий:

"І затвердив Саул своє царювання над Ізраїлем, і воював з усіма навколишніми ворогами своїми, з Моавом, і з Амонітянами, і з Едомом, і з царями Сови, і з філістимлянами, і скрізь, проти кого б не звертався, мав успіх. І влаштував військо, і вразив Амалика, і визволив Ізраїль від руки грабіжників його". – 1Сам. 14:47, 48

У вищевикладених місцях Писання коротко описуються багато років царювання Саула. Усі його дні тривала війна з филистимлянами, але вони так і не взяли гору, тому що Саул став людиною війни і поступово залучив до армії всіх найсильніших і найдоблесніших чоловіків Ізраїлю. Усе це було підготовкою до чогось, що задумав Єгова Бог, і оскільки ніщо не може зрівнятися з силою і красою самого запису Писання, то далі наводиться 15-й розділ 1 Сам., де розповідається історія.

Падіння Саула

"І сказав Самуїл Саулу: [Єгова] послав мене помазати тебе царем над народом Його, над Ізраїлем; тепер послухай голос [Єгови]. Так говорить [Єгова] Саваоф: згадав Я про те, що зробив Амалик Ізраїлеві, як він протистав йому на шляху, коли він ішов з Єгипту; тепер іди й врази Амалика, і винищ все, що в нього, і не давай пощади йому, а вб'єш від чоловіка до дружини, від отрока до немовляти, від вола до вівці, від верблюда до віслюка.

І зібрав Саул народ, і нарахував їх у Телаїмі двісті тисяч ізраїльтян піших і десять тисяч із племені Юдина. І дійшов Саул до міста Амалікова, і зробив засідку в долині. І сказав Саул Кінеянам: Підіть, відокремтеся, вийдіть із середовища Амаликова, щоб мені не згубити вас із ним, бо ви були прихильні до всіх ізраїльтян, коли вони йшли з Єгипту. І відокремилися Кінеяни з середовища Амалика. І вразив Саул Амаліка від Хавіли до околиць Сура, що перед Єгиптом; і Агага, царя Амалікова, захопив живого, а народ весь винищив мечем. Але Саул і народ пощадили Агага і найкращих з овець і волів, і вгодованих ягнят, і все хороше, і не хотіли винищити, а всі речі маловажні й погані винищили.

І було слово [Єгови] до Самуїла таке: Шкодую, що поставив Я Саула царем, бо він відвернувся від Мене і слова Мого не виконав. І засмутився Самуїл і волав до [Єгови] цілу ніч.

І встав Самуїл рано вранці і пішов назустріч Саулу. І сповістили Самуїла, що Саул ходив на Карміл, і там поставив собі пам'ятник, і зійшов у Галгал. Коли прийшов Самуїл до Саула, то Саул сказав йому: благословенний ти в [Єгови]; я виконав слово [Єгови].

І сказав Самуїл: А що це за бекання овець у вухах моїх і мукання волів, яке я чую? І сказав Саул: привели їх від Амалика, бо народ пощадив найкращих з овець і волів для жертвопринесення [Єгові] Богові твоєму, а решту ми винищили.

І сказав Самуїл Саулу: Почекай, я скажу тобі, що сказав мені [Єгова] вночі. І сказав йому Саул: Говори. І сказав Самуїл: Чи не малий ти був в очах твоїх, коли став головою колін Ізраїлевих, і [Єгова] помазав тебе царем над Ізраїлем? І послав тебе [Єгова] в дорогу, сказавши: "Іди і закляни нечестивих амаликитян, і воюй проти них, аж поки не знищиш їх". Навіщо ж ти не послухав голосу [Єгови] і кинувся на здобич, і зробив зло перед очима [Єгови]?

І сказав Саул Самуїлу: Я послухав голосу [Єгови] і пішов у дорогу, куди послав мене [Єгова], і привів Агага, царя Амалікітського, а Амаліка винищив, а народ же з здобичі, з овець і волів, взяв найкраще з заклятого, для жертвопринесення [Єгові] Богові твоїм, у Ґалґалі, в Ґалґалі.

І відповів Самуїл: Невже цілопалення й жертви стільки ж приємні Господу, як послух голосу [Єгови]? Послух кращий за жертву, а покірність краща за тук овець, бо непокірність - той самий гріх, що чаклунство, а непокора - те саме, що ідолопоклонство, бо за те, що ти відкинув слово Господа [Єгови], і Він відкинув тебе, щоб ти не був царем. І сказав Саул Самуїлу: Згрішив я, бо переступив повеління Господнє і слово твоє; але я боявся народу і послухав голосу їхнього; тепер же зніми з мене гріх мій і повернися зі мною, щоб я вклонився Господеві. І відповів Самуїл Саулові: Не повернуся я з тобою, бо ти відкинув слово [Єгови], і [Єгова] відкинув тебе, щоб ти не був царем над Ізраїлем.

І звернувся Самуїл, щоб піти. Але Саул ухопився за край одягу його й роздер її. Тоді сказав Самуїл: Нині відірвав [Єгова] царство Ізраїльське від тебе, і віддав його ближньому твоєму, кращому за тебе, і не скаже неправди, і не покається Вірний Ізраїльський, бо не людина Він, щоб покаятися Йому. І сказав Саул: Я згрішив, але майже мене нині перед старійшинами народу мого й перед Ізраїлем, і повернись зі мною, і я вклонюся [Єгові] Богові твоєму. І повернувся Самуїл за Саулом, і поклонився Саул [Єгові].

Потім сказав Самуїл: "Приведіть до мене Агага, царя Амалікітського". І підійшов до нього Агаг, тремтячий, і сказав Агаг: "Чи не минула, звичайно, гіркота смерті?". Але Самуїл сказав: як меч твій дружин позбавляв дітей, так мати твоя між дружинами нехай позбавлена буде сина. І розрубав Самуїл Агага перед [Єговою] в Галгалі. І відійшов Самуїл у Раму, а Саул пішов у свій дім, у Гіву Саулову. І більше не бачився Самуїл із Саулом аж до дня смерті своєї; але сумував Самуїл за Саулом, бо [Єгова] розкаявся, що воцарив Саула над Ізраїлем".

Подумайте про все, що Саул втратив

Що стосується особистої привабливості Саула як чоловіка, то тут не може бути жодних сумнівів. Уперше він постає перед нами як "молодий і красивий". Треба визнати, що це дуже незвичайні слова; вони мають на увазі, що в юності Саул був прекрасний у поведінці та гарний зовні. Далі йдеться про те, що в усій землі "не було нікого з ізраїльтян красивішого за нього". У Біблії немає перебільшень. Доводиться зробити висновок, що, якщо судити за зовнішнім виглядом, на всій землі не було більш привабливої або чарівної людини. Крім того, у нього була велика особиста перевага: він був на голову і плечі вищий за всіх у країні. Людині властиво рівнятися на високих людей і надавати більшого значення їхнім словам, ніж словам людей меншого зросту.

Саул відчував любов до свого батька. Він довів це своєю негайною і тривалою подорожжю, щоб знайти заблукалих ослів. Він довів це також своїм м'яким ставленням до тривог батька, коли пошуки тривали кілька днів і виявилися безрезультатними.

Він був щедрою людиною. Він не хотів забирати час Самуїла, не давши за це певної компенсації.

Він був скромною, неамбітною людиною. Коли йому повідомили про його честь, надану йому Богом, він принизив себе і свою сім'ю, і він проявив ту саму схильність, коли сховався серед багажу в день свого обрання. Він знову проявив її, коли після обрання повернувся працювати на свою ферму на самоті, не зібравши навколо себе жодної свити.

Він був благородною людиною. Він міг би піддати суворому покаранню тих, хто висміював його обрання, і пізніше, коли народ хотів піддати таких смерті, він не допустив цього.

У нього було певне благоговіння перед Богом, яке викликало в нього бажання приносити жертви та спонукати до цього інших; і він хотів, щоб інші були слухняними йому, до букви. Коли він припустив, що Йонатан був неслухняним, він навіть був готовий віддати його на смерть.

Але Саул був неслухняний

Можливо, у Саула були й інші хороші риси, але він боявся людей більше, ніж Бога, і втратив своє царство, спершу для свого сина Йонатана і всіх наступних нащадків його сім'ї, а потім і сам був особисто засуджений як непридатний для зайняття трону, який він займав. Послух нічим не замінити. Бог має право вимагати його і вимагає.

Непослух свідчить про гордість, нестачу віри, егоїзм, нелояльність, нерозсудливість. Коли Саул був малий у своїх власних очах, він користувався прихильністю Єгови в багатій мірі. У нього були всі підстави залишатися слухняним.

Подумайте про всі особисті свідчення, які були в Саула про Божу батьківську турботу про Ізраїль, про речі, які відбулися в його власному житті, про безліч речей, про роботу ангелів, які виконують Його волю!

Подумайте про його чудовий прийом у Самуїла і про те, що він повинен був відчувати, коли зустрів двох чоловіків біля гробу Рахілі, і вони сказали йому слова, які Самуїл уже сказав йому, що вони їх скажуть! Подумайте, що він мав відчувати, коли на Фаворській рівнині він зустрів трьох людей з дарами для Бога і сам отримав два хліби, як і сказав Самуїл! Подумайте, що він повинен був відчувати, коли перед гарнізоном філістимлян він зустрів пророків і музикантів, і його власні вуста відкрилися, і він теж пророкував, імовірно (хоча це й не вказано) про перемогу Ізраїлю над тим самим гарнізоном! Подумайте, що він повинен був відчувати, коли його помазали в царі, і як він зберігав цей глибокий секрет у таємниці навіть від своєї сім'ї аж до того великого дня, коли його було обрано. Подумайте, що він мав відчувати, коли, сховавшись у багажі, він міг заздалегідь знати, що його обов'язково оберуть! Подумайте, що він мав відчувати, коли велика армія в 330 000 чоловік кинулася виконувати його наказ і рятувати своїх братів в Явіс Галааді! Подумайте, що він мав відчувати, коли його власний син, Йонатан, і його зброєносець "відвернули до втечі війська іноплемінників"!

Всі ці та багато інших чудових подій сталися з Саулом перед його фінальним актом непослуху, коли він пощадив Агага і "найкращих з овець і з волів". Не можна сказати, що він не отримав справедливого попередження. Він боявся людей, але не боявся Бога; він втратив своє царство, а пізніше - свій розум і своє життя, відкинутий, бо він так і не впізнав ціну непокори Тому, хто підняв його з невідомості на трон і кому він був зобов'язаний усім, що мав чи колись матиме - Єгові Богові.

СВІДКА ВБИТО В АРГЕНТИНІ

Тут ми повідомляємо вас про сумні новини, хоча зараз ніхто особливо не дивується таким подіям, але коли це відбувається, це дуже сумно.

Один із вірних слуг Єгови поліг на "лінії вогню" під кулями ворога. Цей офіс особливо шкодує про це з тієї причини, що він був найкращим піонером, який будь-коли був прикріплений до цього відділення, не тільки в розповсюдженні літератури, а й в усьому іншому, гідним наслідування. Усі, хто знав його, впевнені, що він зайняв місце в Царстві Божому.

У неділю, 27 жовтня, свідчачи про Єгову та Його Царство у віддаленому місці в Ла Пампі, селі, що називається Колонія Санта Марія, район Граль Ача, Ла Пампа, брат, Антоніо Дель Россі, італієць, щойно вклав до рук одній людині один комплект брошур. Трохи пізніше він знову зустрів цього чоловіка, і той сказав, що йому не потрібні ці брошури, і брат забрав їх назад і повернув йому монети, які прийняв від нього раніше, але тут почалася суперечка, і [чоловік] сказав, що вони йому не потрібні, що це комуністична література. Звичайно, брат щосили намагався переконати його та інших, хто там був, але вони не погодилися, що все так, як брат їм пояснив. Вони, звісно, були розлючені, коли він ішов. За кілька хвилин один із них знову зустрів його в будинку батька вбивці і порадив братові негайно забиратися звідти. Брат виконав наказ, але сказав йому, що Бог покарає його свого часу. Той у гніві пішов у свою кімнату, вийшов і вистрілив братові в спину. Брат підняв руки і сказав, що він не повинен стріляти в нього. Але він відповів ще двома пострілами в голову брата, які вбили його на місці.

Ім'я злочинця поки невідоме, але прізвище - Табс, син німецько-російського колоніста. У цій колонії, як і в багатьох інших у цій частині країни, живуть переселенці з Росії німецького походження, які розмовляють німецькою мовою, і їхнє безумство пояснюється пропагандою нацизму або гітлеризму, яка робить у цій країні великі успіхи.

Зараз справа перебуває у федерального судді в столиці Ла-Пампа, але ми не очікуємо жодного відшкодування, оскільки в Ла-Пампі людина нічого не варта, а якщо її вбила ця юрба, то й того менше.

Що ж, ми сподіваємося, що скоро побачимо Об'явлення 6:10.

Ми залишаємося вашими братами і товаришами по службі і раді привілею страждати з Тим, Хто тепер Цар.

Товариство Вартової Башти, Біблії та Трактатів

Аргентинська філія