СВЯТИЙ ДУХ

Vol. LI | Вересень 1, 1930 | № 17

(Переклад з рос. журналу, перекладеного з англ. видання; Наведені в перекладі цитати з Біблії - це переклад рос. Біблії українською мовою.)

"Але заступник, Дух Святий, Якого пошле Отець в ім'я Моє, він навчить вас усьому, і покладе вам на думку все, що Я говорив вам". - Івана 14:26, Rotherham

Єгова святий Отець. Усе, що Він робить і здійснює, чи то прямою дією, чи то через посередника, обов'язково святе. Бог повністю і цілком відданий тому, що є справедливе, і тому все, що Він робить, святе і праведне. "Праведний Господь на всіх шляхах Своїх, і благ у всіх справах Своїх". (Пс. 145:17) Будь-який засіб, який використовує Бог і який повністю узгоджується з Його волею, святий. З цієї причини Він говорить тим, хто уклав з Ним заповіт: "Будьте святі, бо Я святий". (Лев. 11:44; 1 Пет. 1:16) Цю статтю написано й опубліковано спеціально для того, щоб допомогти у вивченні та розумінні статті, яка буде опублікована в наступному номері. Обидві статті повинні розглядатися разом.

2 У процитованому вище тексті займенник "він" вживається для опису святого духа. Ворог скористався цим фактом, щоб заплутати багатьох, висуваючи вчення про те, що святий дух є членом або одним із членів так званої "святої трійці". Такий висновок не підтверджується жодним Писанням, хоча в нього вірять і вчать усі церковні конфесії. Святий дух не є окремою і самостійною особистістю, істотою або сотворінням. Також не можна сказати, що святий дух - це вплив Єгови, тому що вплив означає бути рухомим або контрольованим дією сили. Єгова володіє всією силою. Для Нього хотіти, щоб щось було зроблено, рівносильно тому, якби ця справа вже була зроблена.

3 Про створення написано наступне: "І Дух Божий носився над водою. І сказав Бог: Нехай буде світло. І стало світло". (Бут. 1:2,3) У цьому випадку дух Божий діяв, підкоряючись Його волі творити. Таким чином, дух Божий можна визначити як силу Божу, що діє для виконання Його волі. Коли Він наділяє сотворіння Своїм духом і дає йому силу зробити певну або зазначену річ, ця сила діє цілком для виконання вираженої Богом цілі. Коли Бог покликав Мойсея і послав його до Єгипту, ціль полягала в тому, щоб зробити відомим ім'я Єгови і Його наміри щодо народу, і особливо Його замір мати Царство, яке оправдало б Його слово і ім'я. Мойсей був вжитий, щоб звістити дійсність, яка прийде пізніше. Не вся сила Єгови була використана для досягнення цієї мети, але вся сила, яку Він використовував, була святою, або повністю присвяченою цій цілі. Бог поставив Мойсея провідником ізраїльтян, і їхній бунт або відмова робити те, що говорив їм Мойсей, "засмутив Святого Духа Його". (Іс. 63:10, 12) Інакше кажучи, ізраїльтяни вчинили всупереч Божій волі, що діяла стосовно них, і їхня поведінка була обурливою.

4 Бог послав Ісуса, позатип Мойсея, для здійснення Його заміру, і для цього Він наділив Ісуса силою і владою діяти від Його імені. Він наділив Ісуса Своїм духом для здійснення Своїх цілей. Він відкрив Ісусові Свій замір, і Ісус став інструментом або засобом, який Бог вжив для здійснення цих цілей. Дух Божий зійшов на Ісуса в Йордані, і голуб був використаний як символ цього, щоб Йоанн міг бути свідком цього факту. (Матвія 3:16) Саме тоді Ісус був народжений як духовне сотворіння Бога. Дух Божий повів Ісуса в пустелю, і після спокуси Ісуса Бог уклав з ним угоду, щоб дати Йому Царство, і тоді Ісус був помазаний духом Божим. (Луки 4:18) Після цього минуло понад три роки, і коли Ісус зібрався відходити, Він сказав своїм учням, що благатиме Отця і що Отець пошле їм іншого помічника чи утішителя, і саме тоді Ісус відкрив своїм учням, що утішитель чи помічник, який буде посланий, - це святий дух.

5 Грецьке слово, яке перекладається як "утішитель" або "помічник", - parakletos, і той факт, що ім'я було дано таким чином, пояснює, чому займенник "він" використовується для опису святого духа. Ім'я parakletos описує дію святого духа; звідси припущення, що це не весь дух або сила Божа, але що це сила і влада Божа, яка вживається Господом як засіб для Його цілей і використовується в даному випадку для допомоги членам церкви під-час відсутності Ісуса.

6 Засіб, який Господь вживає для допомоги Своєму народові, не обов'язково має бути живим сотворінням, але Бог цілком може використати будь-який інший засіб для виконання Своєї волі. Бог привів у дію багато невидимих для людини сил, які є потужними, наприклад, електрику, або електрони, або коливання, і вони використовуються для людини і на її благо. Якоюсь мірою це можна вжити як ілюстрацію святого духа. Святий дух діє саме щодо народження, розвитку та вживання нового сотворіння для Царства Божого. Тому святий дух - це сила Божа, яку Він вживає для того, щоб дати одкровення розуміння про Себе і Своїх замірів тим, кого Він народжує як Своїх синів. Це також засіб, який Він вживає для спілкування зі своїми народженими сотворіннями, щоб дати їм допомогу, потіху і сприяння. Ця сила, що використовується як засіб спілкування, одкровення і допомоги для Його народжених одиниць, звершена, досконала і повноцінна, цей вживаний засіб святий, і тому правильно називається "святим духом". Як ілюстрація: Бог може послати хмару, що покриває, заряджену силою для здійснення Його замірів, і Його заміри будуть виконані.

7 Коли Ісус був зі Своїми учнями, Він був для них потішителем. Він був чимось більшим. Він був їхнім учителем, провідником, помічником, наставником і постійним натхненням їхнього життя. Ісус збирався відходити, і перед відходом Він давав настанови Своїм учням для їхньої допомоги і потіхи. Відтоді як вони стали Його учнями, Він особисто дбав про їхні потреби, і Він прекрасно знав, що в них будуть нові потреби, коли Його не буде. Він говорив їм, що вони повинні робити. Потім Він сказав їм: "Якщо любите Мене, виконуйте Мої заповіді. І Я благатиму Отця, і дасть вам іншого Утішителя, щоб перебував з вами навіки". - Івана 14:15,16

8 В авторизованій версії вищенаведеного тексту використовується слово "утішитель", але це слово навряд чи підходить щоб передати повне значення сказаного Ісусом. Прояв святого духа під час відсутності Ісуса не обмежувався потіхою або заспокоєнням, але також вживався для додання сили та дисципліни, для заступництва за учнів і на їхню користь, для захисту і покровительства, а також для керівництва ними. Він також був засобом одкровення і давав їм розуміння. Коли Ісус був зі Своїми учнями, Він був не тільки їхнім потішителем, учителем і провідником, але іноді Йому було необхідно суворо вичитувати їх. (Матв. 16:23; Луки 22:31) Бог дав Ісусу цих людей, і впродовж трьох з половиною років, поки вони були з Ним, Він був для них як батько, а їхнє ставлення до Нього було як ставлення дітей. (Івана 17:4-7) Коли б Його не стало, вони залишилися б сиротами і потребували б допомоги; тому Ісус сказав їм, що Він попросить Свого Отця, Який пошле їм іншого помічника. Потім Ісус пообіцяв їм, що вони не завжди залишатимуться в такому становищі сиріт, але що в майбутньому Він прийде за ними. "Я не залишу вас без утіхи: Я прийду до вас". (Івана 14:18, KJV) Замітка в англ. Біблії до цього тексту: "сиротами", замість "без втіхи", і цей текст так само само передано в Діаглотті. Отже, до повернення Господа Його справжні послідовники будуть сиротами, але не без допомоги, бо буде посланий інший помічник. Цим помічником або потішителем, як сказав їм Ісус, буде святий дух; і Він сказав: "[Святий дух] навчить вас усього і нагадає вам усе, що Я говорив вам". Таким чином, стає зрозуміло, що утішитель, помічник або святий дух - це засіб, сила і влада, послані Єговою в ім'я Ісуса, щоб робити за відсутності Ісуса те, що Ісус робив би для своїх учнів, якби особисто був присутнім з ними.

9 На самому початку Бог створив життя відповідно до Свого заміру. Він привів у дію силу, і Йому не потрібно було особисто спрямовувати й контролювати кожен рух, що призводив до появи життя. Схоже, що саме таким чином Він зазвичай діяв при створенні світу. Однак при створенні людини було здійснено особливу дію, яку Єгова здійснив через свого Сина Логоса. У новому створінні саме Бог сплоджує або народжує на світ, діючи Своєю волею і своїм Словом. (Як. 1:18) Потім Він посилає Свій дух для допомоги, потіхи та підтримки народжених від духа. Ісус Христос є Головою і має першість у всьому, що стосується всіх народжених з духа. Бог має справу з ними через Ісуса Христа, і тому посланий від Бога помічник посилається в ім'я Ісуса Христа. Цей помічник також називається "дух правди", посланий Отцем на прохання Його Сина, щоб діяти на благо Його народжених з духа. Про це Ісус сказав: "Коли ж прийде Він, Дух правди, то наставить вас на всяку істину, бо не від Себе промовлятиме, а промовлятиме те, що почує, і майбутнє сповістить вам. Він прославить Мене, бо від Мого візьме й сповістить вам. Усе, що має Отець, є Моє; тому Я сказав, що від Мого візьме і сповістить вам". (Івана 16:13-15) Яким саме чином діє утішитель, помічник, святий дух чи дух правди, не розкривається. Однак відомо, що це сила і влада від Бога, послана в ім'я Ісуса Христа, щоб діяти для користі народжених від духа під-час відсутності Ісуса Христа.

10 Як приклад: на електростанції виробляється велика кількість електроенергії. Певна частина цієї енергії спрямовується в двигун, який працює виключно і повністю для того, щоб привести в рух машину. Ніхто не бачить цієї сили чи потужності, але він бачить результати її дії.

11 Уся влада належить Богу Єгові. Він передав дію цієї сили і влади Своєму улюбленому Синові. Певна частина або дія цієї влади відокремлена для виняткового використання і повністю присвячена допомозі, сприянню, потісі та навчанню учнів Ісуса Христа, і цей помічник називається святим духом. Це не вся сила Божа, але вона від Бога, а отже, це Божа сила. Будучи від Бога і присвяченою тільки одній справі, вона отримала ім'я, а саме: помічник або святий дух. Дух Божий був на Ісусі, коли Він говорив зі своїми учнями, але той, кого називають утішителем, помічником або святим духом, повинен був бути посланий, і був посланий після того, як Він пішов із землі. За Його відсутності Ісус не міг опікуватися всіма деталями, що стосувалися життя і справ церкви; але святий дух, посланий від Його імені, який вступав у контакт із тими, хто мав бажання бути в гармонії з Богом, мав опікуватися цими деталями керування та допомоги церкві.

12 Ось приклад з Писання до питання, що розглядається,: У церкві в Антіохії були деякі чоловіки, які навчали і служили своїм братам. "І коли вони служили Господу і постили, дух святий сказав: 'Відокремте Мені Варнаву і Савла на справу, до якої Я покликав їх'. Тоді, постившись і помолившись, і поклавши на них руки, вони послали їх. Вони ж, будучи послані духом святим, зійшли в Селевкію, а звідти відпливли на Кіпр". (Дії 13:2-4, Діаглот) Ці люди були посвячені Богові, очікували на Бога і виконували ту роботу, яку було ясно видно перед ними, і, без сумніву, щиро хотіли й прагнули дізнатися й виконати волю Господа. Потім, без будь-якого прямого слова з боку Ісуса Христа, святий дух направив або спонукав цих людей зробити певну справу. Під цим ми розуміємо, що, оскільки всі ці віруючі люди були одностайні й бажали виконати волю Божу, святий дух подіяв на кожного з них і привів їх до одного й того ж висновку, і вони зрозуміли, що їх направляє святий дух. Воля Божа полягала не в тому, щоб Ісус, перебуваючи на небесах, безпосередньо здійснював ці дії для своїх послідовників, а в тому, щоб інший помічник, святий дух, допомагав їм, що й сталося.

13 Ще одна подібна дія або прояв святого духа описана в п'ятнадцятому розділі Діянь апостолів. Як там говориться, в Єрусалимі було проведено зустріч, у результаті якої її учасники відправили післанців до церкви в інших місцях. Вони зрозуміли, що були скеровані до цього дією святого духа. У всіх було одне бажання і одна воля виконати волю Божу, сила і влада діяли на їхні уми в ім'я Ісуса Христа і вказували їм, що робити. Люди на тій зустрічі написали листи й послали їх через післанців, і в цих листах вони сказали: "Ми, зібравшись, одностайно розсудили, обравши мужів, послати їх до вас з любим нашими Варнавою і Павлом, людьми, що віддали душі свої за ім'я Господа нашого Ісуса Христа. Бо до вподоби Святому Духу і нам не покладати на вас жодного тягаря більше, крім цього необхідного". (Дії 15:25, 26, 28) Будучи членами церкви, ці люди розуміли, що Господь не каже їм безпосередньо, що робити, але ними керувала, допомагала і спрямовувала сила Божа, і ця свята сила рухала серце і розум кожного посвяченого Господу, щоб зробити те, що було зроблено. Сила і влада, послані і приведені в дію Богом Єговою в ім'я Ісуса Христа, були готові діяти на розум кожного, хто був готовий отримати настанову і керівництво. Результат показує, що це правильний висновок щодо дії святого духа в тому випадку.

14 За часів апостолів та інших, хто був помазаний разом із ними, існувала єдність дій, якою керував святий дух. Після смерті апостолів і вчителів у ранній церкві правда була сильно затемнена сатаною. Потім послідував тривалий період, протягом якого в церкві як тілі не було жодних взаємопов'язаних дій, але святий дух впливав на розум кожного окремого послідовника Ісуса Христа, який щиро прагнув пізнати волю Божу і виконувати її. Так зберігалася єдність духу, але не було єдності дій усіх членів тіла, яке складалося з посвячених Богові людей на землі.

15 Поки апостоли були у тілі, Господь розпочав роботу з приведення церкви "в єдність віри та пізнання Сина Божого". Для цього Господь дав одних в апостоли, інших у пророки (вчителі або проповідники), третіх у євангелісти й пастирі; і причина цього вказана, а саме: "До звершення святих, на діло служіння, для творення Тіла Христового, доки всі прийдемо до єдності віри і пізнання Сина Божого, до чоловіка досконалого, до міри повного зросту Христового; щоб ми не були більше немовлятами, що хитаються і захоплюються всяким вітром вчення, за лукавством людей, за хитрим мистецтвом зваблювання, але істинною любов'ю все відроджувались в Того, Котрий є головою Христом, з Котрого все тіло, яке складається і згуртовується за допомогою всіляких взаємоскріплювальних зв'язків, за умови дії у свою міру кожного члена, отримує приріст для творення самого себе в любові". - Ефес. 4:12-16

16 Можна сказати, що ця робота з приведення святих до єдності віри й пізнання не просувалася під час темних віків, і це тому, що апостолів і спеціальних наставників було забрано. Однак святий дух продовжував скеровувати людей, посвячених Богові. Вчителі в церквах стали світськими, але деякі з них збергли віру, одного разу передану апостолами.

17 З початком другої присутності Господа, приблизно в 1875 році н. е., у роботі відбулися зміни. Відновлення правди тоді почалось і просувалося вперед. Робота, розпочата в день П'ятидесятниці, була знову розпочата і продовжена після початку другої присутності Господа, у прагненні привести Церкву до єдності віри і пізнання Ісуса Христа. Церква, таким чином, зоображена зростаючою від дитинства до мужності або зрілості. Це відповідає тому, що написано в 1 Коринтян 13:11: "Коли я був немовлям, то по-немовлячому говорив, по-немовлячому мислив, по-немовлячому міркував". Згадана єдність не існувала цілковито за часів апостолів, хоча вона і взяла там початок. Її, звісно ж, не було і в "темні віки". Однак ми повинні були очікувати прогресу в цьому напрямку, який завершився, коли Ісус Христос почав 'готувати дорогу перед Господом'. Протягом цього періоду часу в церкві були відновлені основні правди, а потім раптово, або одразу ж Ісус Христос прийшов у Свій храм. Тоді-то і почалася робота зі збору посвячених разом. Почалася робота з розділення і суду, яка просувалася, і признані були взяті до храму і в радість Господню. Ця робота має тривати доти, доки не буде вибрано, оправдано і взято до храму повну кількість людей, котрі стануть членами 'вибраного слуги'.

18 Чи є докази того, що єдність, про яку писав апостол, уже практично здійснилася? Свідоцтво здається цілком переконливим, що збирання цих членів тіла до храму майже завершене, якщо не зовсім. Свідоцтва показують, що з 1918 року йшла велика робота з розділення, і що, можливо, ця робота з розділення не повністю завершена, але ті, хто зібрані в храм, перебувають у цьому стані єдності. Який задовго період часу Господь буде використовувати після приходу до Свого храму для завершення роботи з розділення і суду тих, хто погодився виконувати Його волю, не повідомляється, але здається безсумнівним, що вона повинна тривати доти, аж доки всі члени будуть обрані і єдність буде цілковитою. Якщо хтось із обраних виявиться невірним і відпаде, Господь, безсумнівно, надасть іншого, щоб заповнив це порожнє місце.

19 Докази є переконливими, що Господь зараз перебуває в своєму храмі і що серед тих, хто перебуває в храмі, є єдність віри і знання. Тепер класу храму відкрито більш ясне видіння Божих замірів. Звичайно, церква не володіє зараз усіма знаннями і, фактично, ніколи не буде володіти всіма знаннями, але в усякий час буде довідуватись в храмі Господньому. Однак нині існує єдність знань щодо Божої організації, ворожої організації, встановлення Царства та роботи, яку тепер мають виконувати помазані Богом люди. Апостол, говорячи про це, використовує такі слова: "Для досконалого приготування святих до діла служіння, для творення тіла Помазаника". - Ефес. 4:12, Діаглот

20 Безсумнівно, зараз у церкві існує єдність щодо роботи і служіння, яке повинно бути здійснене, і клас храму з радістю виконує цю роботу. Також видається цілком очевидним, що церква зараз виконує останню роботу свідоцтва про ім'я Боже, що передує падінню ворога та його організації, і що члени тіла несуть служіння відповідно до вказівок Голови, Ісуса Христа. Таким чином, у всьому цьому є єдність віри і пізнання Сина Божого.

ЗАСТУПНИК

21 Заступник (або ходатай) - це той, хто заступається за іншого і діє як утішитель для того, за кого він заступає. Після того як Ісус вознісся на небо і зайняв місце по праву руку від Єгови, Він став заступником синів Божих у тілі. Через слабкість кожної людини, кожен схильний до гріха, і тому кожен потребує заступника. Про це написано: "Діти мої, це пишу вам, щоб ви не грішили, а коли б хто згрішив, то ми маємо заступника перед Отцем, Ісуса Христа, праведника". (1 Іоанна 2:1) На додачу до того, що Ісус робитиме на небесах як заступник посвячених, Він обіцяв Своїм учням, що благатиме Отця послати до них іншого утішителя, або заступника. Слово parakletos, утішитель або помічник, також означає заступник; і цей помічник мав би заступатися за церкву під-час відсутності Ісуса серед Його послідовників. Цей заступник, або утішитель, - святий дух. Таким чином, можна сказати, що Ісус у присутності Отця служив заступником за церкву, а святий дух служив заступником на землі в інтересах церкви. Таким чином, для церкви діяло подвійне заступництво; і цей висновок повністю підтверджується словами апостола в Римлянам 8:26 (Діаглот). "Так і дух сприяє немощам нашим, бо ми не знаємо, про що молитися, як годиться, але сам дух заступається невимовними стогонами".

22 Останній процитований вище текст, безсумнівно, стосується роботи святого духа в умах і серцях синів Божих у тілі, створюючи в них бажання бути цілком і повністю посвяченими Богові. Заступник - це посередник, і тому святий дух заступається за тих, хто щиро бажає служити Єгові. Усі, хто відгукнувся на високий поклик до небесного Царства, і хто прийнятий Єговою, прийняті в "Улюбленому", і кожен окремо має своє становище в Улюбленому. (Ефес. 1:6) Через незвершеність обраних під-час перебування в тілі вони могли бути прийняті й були прийняті Богом тільки в Улюбленому Ісусі Христі. Поки Ісус був відсутній серед них, і поки Він зайнятий 'приготуванням дороги перед Господом' і до того, як Він прийде до свого храму, святий дух діяв як заступник, помічник і утішитель для всіх, хто відгукнувся на поклик до Царства. Але коли Господь прийшов до Свого храму і зібрав в ньому Своїх обраних, чи є подальша потреба в служінні святого духа як помічника або заступника? Якщо ні, то заступництво святого духа припинилося. Ісус, перебуваючи в храмі і зі Своїми обраними, діяв за них безпосередньо.

23 Коли Ісус був на землі, у Нього не було заступника, тому що Бог мав з Ним справу безпосередньо. Коли Ісус зібрав людей з класу храму до Себе вони були одягнені в одяг спасення і також були приведені під ризи справедливості. (Іс. 61:10) Тоді клас храму стався частиною 'вибраного слуги' Божого. ( Іс. 42:1-6 ) "Слуга" є особливим уповноваженим Єгови, у вуста свого "слуги" Бог вкладає Свої слова, і класу "слуги" Він дає особливу охорону і доручає їм виконувати певну роботу, доки Він установляє небеса та утверджує підвалини землі. (Іс. 51:16) Здається "слузі" нема потреби мати заступника, такого як святий дух, бо "слуга" перебуває в прямому спілкуванні з Єговою і є як засіб Єгови, а Ісус Христос діє за все тіло.

24 "Слуга" помазаний для виконання певної роботи. "Слуга" складається з Ісуса Христа Голови, воскреслих святих, покликаних і вибраних на землі, котрі були введені до храму і увійшли в радість Господню. Кожен з окрема з тих із останку на землі має стояти перед Богом в Улюбленому Ісусі Христі, і Улюблений є їхнім заступником. Однак, перебуваючи в храмі, здавалося б, немає вагомої причини, через яку святий дух мав би заступництво за них, оскільки Господь зараз із ними. Іншими словами, їхні дні "сирітства" закінчилися. Ісус сказав: "Не залишу вас сиротами, але прийду до вас [знову]" (Івана 14:18). Тепер Він прийшов і зібрав до Себе клас храму, і вони були помазані Господом. Цей "слуга", з яким Єгова зараз має справу, і Ісус Христос заступають за "слугу" у всій його повноті. Написано: "Хто буде звинувачувати обраних Божих? Бог виправдовує їх". (Рим. 8:33) Єгова - той, хто оправдує, або судить свого "слугу". Коли клас храму був зібраний, управління святого духа як заступника, схоже, закінчилося. Якщо людина належить до останка, обрана і помазана, то вона перебуває в таємному місці Всевишнього. Перебуваючи у Христі та під особливим наглядом Голови храму, Ісус Христос є її єдиним заступником. Поки обраний перебуває в храмі, він перебуває в потаємному місці Всевишнього і, отже, в місці безпеки. - Псалом 91:1-11

ОСОБЛИВИЙ НАГЛЯД

25 Написано, що коли Господь прийшов у Свій храм на суд, Його супроводжували святі ангели. (Матвія 25:31) Без сумніву, Він вживає цих святих ангелів, щоб зібрати Своїх вірних до храму. "І пошле Ангелів Своїх із сурмою гучною, і зберуть вибраних Його від чотирьох вітрів, від краю небес до краю їхнього". (Матвія 24:31) Мабуть, ці святі ангели наділені силою і владою від Ісуса Христа, щоб здійснювати особливий нагляд над тими на землі, хто належить до класу вибраного "слуги". Як уже говорилося вище, коли учні зібралися в Єрусалимі, саме святий дух, як їхній помічник, спонукав їх до дій що до відправлення вісників до їхніх братів. (Дії 15:24-28) Але здається безсумнівним, що коли Ісус прийде до Свого храму і почне Свою роботу суду, Він доручить Своїм святим ангелам вжити необхідних заходів, щоб здійснити розділення непризнаних від признаних, і вживатиме Своїх ангелів для передачі їм повідомлень, щоб направляти признаних до того, що їм потрібно робити. (Матвія 13:41) Це сила і влада, що виходить від Єгови Бога через Ісуса Христа і за допомогою Ісуса Христа, щоб здійснити цю роботу; ангели перебувають там для цієї цілі, і не прояв parakletos чи святого духа як помічника спрямовує людей, щоб зробити роботу з розділення. Якби святий дух як помічник керував роботою, тоді не було б вагомої причини для залучення ангелів.

26 Також видається цілком очевидним, що, коли останок буде зібрано в таємне місце Всевишнього, саме ангелам Господа буде доручено певну роботу з нагляду та охорони інтересів цих вірних. "Бо Ангелам Своїм заповідає про тебе - охороняти тебе на всіх шляхах твоїх". (Пс. 91:11) Клас "слуги" сформований для служіння. Замість того, щоб "слуга" був приведений у рух дією святого духа як помічника, Писання, здається, ясно вчить, що Господь керує Його ангелами, як їм діяти, і що вони діють під наглядом Господа, скеровуючи останок на землі щодо того, як їм діяти. - Об'явл. 8:1-7

27 З 1922 року церква здійснює роботу, подібно до якої ніколи не було. Навряд чи можна сказати, що така робота свідоцтва здійснюється подібно до того, як учні отримали вказівку послати посланців до своїх братів в Антіохію; але скоріше Господь Ісус Христос, Голова "слуги", діючи через Своїх святих ангелів, скеровував і керує цією роботою. Святий дух впливав на уми людей у ранній церкві, спонукаючи їх до певних дій; але тепер Сам Господь Ісус повернувся, перебуває у Своєму храмі та, діючи через Своїх святих ангелів, вкладає в уми та серця класу останка позитивні дії та визначену роботу; і ця робота продовжується, особливо з 1922 року.

ПОМІЧНИК ДЛЯ КОГО?

28 Можна було б сказати, що святий дух, як помічник, утішитель або заступник, діяв на землі на благо всіх, хто був народжений від святого духа; але цей висновок не підтверджується словами Ісуса. Коли Він молився до Отця про дарування помічника, або святого духа, Він звертався до тих, кого Він запросив у заповіт для Царства, і можна припустити, що вони відгукнулися на це запрошення. Тож розумно зробити висновок, що святий дух, або помічник, діяв тільки для користі таких.

29 Ісус сказав своїм учням, що необхідно, щоб вони приносили плоди Царства, а потім Він додав: "Ще багато чого маю сказати вам; але ви тепер не можете вмістити. Коли ж прийде Він, Дух істини, то наставить вас на всяку істину". (Івана 16:12,13) Ці слова навряд чи стосуються тих, хто не відгукнувся на поклик до Царства. Ті, хто складає клас "великої громади" є без потішителя, і є названі класом "горя". Вони ніколи не відповідали на поклик до Царства і не були прийняті в угоду, і навряд чи розумно, щоб святий дух виступав у ролі заступника для них, скоріше, керування святим духом як помічником, або потішителем було на благо лише тих, хто відповів на поклик, а отже, стояв у черзі на Царство.

30 Коли Господь з'явився до Свого храму для суду, Він почав суд з дому Божого, що повинно означати; з тих, хто принаймні перебував в лінії на Царство або дім Божий унаслідок того, що вони відгукнулися на поклик. (1 Петра 4:17) Під час випробування і суду в храмі проявляються як "вірний і розумний слуга", так і "лукавий слуга". Люди, що складають обидва ці класи, мусіли відгукнутися на поклик до Царства, і один клас показує правильний стан серця, а інший - неправильний. Здається цілком очевидним, що саме в цей час суду здійснилося наступне місце Писання: "Пошле Син Людський ангелів Своїх, і зберуть із Царства Його всі спокуси, і всіх, хто чинить беззаконня". (Матвія 13:41) Ті хто був визбираний, мали бути в лінії на Царство, інакше це місце Писання не могло б до них стосуватися. Вони з нетерпінням чекали на прихід Господа щоб розділити з Ним Його Царство, але не посвятили себе Господу без самолюбства; і, маючи самолюбні мотиви та неправильний стан серця, вони були вигнані. Звичайно, святий дух більше не буде заступатись за таких людей; і настільки ж очевидно, що Господь не буде заступатись за них.

31 Отже, коротко, ось ті пункти, які тут обговорювалися, а саме: що святий Дух Божий, посланий як помічник, утішитель і заступник, дбав про справи церкви за відсутності Ісуса Христа; що цей помічник, або заступник був засобом спілкування між Господом і покликаними, які відгукнулися на покликання, та засобом об'явлення, настанови й розуміння для них за відсутності Ісуса Христа (Еф.1:13; 4:30; 1Солунян 4:8); що коли Господь прийов до Свого храму для перевірки та суду, всі ті, які відгукнулися на поклик, мали бути першими, які будуть приведені на суд, а ті, хто обрані і приведені до храму, не мали більше потреби в управлінні святим духом як помічником або заступником, бо сам Ісус Христос присутній з ними та є їхнім заступником і помічником; і що коли клас храму буде завершено, і розділення буде закінчено, і всі будуть зібрані до Христа, чи то по той, чи то по цей бік завіси, тоді дія святого духа як помічника припиниться. Якщо цей висновок правильний, то виникає важливе питання, а саме: Яке відношення, якщо таке є, це має до відкриття "чоловіка гріха, сина погибелі", передбаченого натхненними словами апостола? Це питання буде розглянуто в одному з наступних випусків "Вартової Башти".

ПИТАННЯ ДЛЯ ВЕРЕЙСЬКОГО ВИВЧЕННЯ

¶ 1. Що має на увазі Єгова, кажучи: "Я святий"? Що Він має на увазі, коли каже: "Будьте святі"?

¶ 2. Які загальноприйняті неправильні тлумачення були зроблені щодо терміну "святий дух"?

¶ 3, 4. Поясніть і зообразіть, що мається на увазі під "духом Божим".

¶ 5, 6. Поясніть вживання займенника "він" щодо святого духа. Поясніть, що означає "святий дух".

¶ 7, 8. Описуючи обставини, покажіть, наскільки доречним було запевнення Ісуса учням, що в них буде "помічник" на час Його відсутності.

¶ 9-13. Наведіть приклад дії святого духа.

¶ 14-16. Описати стан церкви в "темні віки" і далі до другої присутності Господа.

¶ 17, 18. Яку роботу було здійснено в церкві від початку другої присутності Господа до Його приходу у Свій храм? Опишіть характер роботи з того часу і далі.

¶ 19, 20. Який нинішній стан церкви щодо єдності віри, знання і дій?

¶ 21, 22. Ісус сказав своїм учням, що Отець пошле святого духа, щоб Він був їхнім утішителем або заступником. Іван каже: "Ми маємо заступника перед Отцем, Ісуса Христа". Як нам узгодити це?

¶ 23, 24. Чому заступництво духа припиниться після того, як Ісус прийде в Його храм?

¶ 25-27. Поясніть служіння ангелів, про яке йдеться в Матвія 24:31 і Псалмі 91:11.

¶ 28, 29. Доведіть, для чиєї користі святий дух був посланий як заступник.

¶ 30. Укажіть час і спосіб виконання Матвія 13:41.

¶ 31. Підведіть підсумок викладеного тут.

ПРОТИВЛЕННЯ БОЖІЙ ПРАВДІ

[Тридцятихвилинна радіолекція].

Усяка правильна доктрина, вчення, принцип і закон походять від Бога. Деякі з цих принципів і законів керують і регулюють природу, дітонародження, небеса, пори року, кліматичні умови та інші неживі творіння Бога. Але є певні доктрини, вчення, принципи й закони, у які необхідно вірити й застосовувати на практиці по відношенню до Бога й наших ближніх, щоб отримати Боже признання й благословення зараз і Його остаточний дар вічного життя. Ці останні викладені в Біблії і є тим, що ми називаємо Божою правдою.

Серед людей існують великі розбіжності з приводу того, що є правда, тобто, у що Бог вимагає від нас вірити і як чинити, щоб ми були угодні Йому. Біблія неодноразово говорить нам, що Божий закон, тобто Його воля, є правдою. У Євангелії від Івана 17:17 Ісус сказав: "Освяти їх правдою Твоєю; слово Твоє є правда". З цим згоден і пророк Давид, який каже: "Закон Твій - правда". (Пс. 119:142) Знову ж таки, у 151-му вірші тієї ж Псальми ми читаємо: "Усі заповіді Твої – правда" . Таким чином, ми бачимо, що Божа правда складається з усіх тих законів, правил і вимог, викладених у Його Слові, яким люди повинні вірити, вивчати і коритися, щоб бути угодними Богові Єгові.

Коли Ісус стояв перед Пилатом, Він сказав: "Кожен, хто від правди, слухає Мого голосу ". Пилат відповів: "А що таке правда?". Очевидно, існувало так багато суперечливих доктрин і вчень про те, що вимагалося від людей, що Пилат не міг вирішити, яке з них правильне, звідси і його запитання: "Що є правда?". Через безліч віросповідань і сект, а також через заплутані і суперечливі уявлення про владу і мораль, мільйони людей задавали собі те ж питання, що і Пилат: "Що є правда?"

Це найважливіше питання, яке існує сьогодні, бо майбутнє вічне життя і щастя кожної людини залежать від знання правди і послуху їй. Єдиним надійним джерелом інформації є Біблія. Її інформація надійна, тому що Бог Єгова є її автором. Причина, через яку існує так багато різних думок про те, що є правда, полягає в тому, що люди не звертаються за інформацією до Біблії. Вони приймають без дослідження думки інших людей або ж спираються на своє власне розуміння в цьому питанні.

Відтоді як сатана спокусив Єву в Едемі, існує спротив Божій правді. Причина цього спротиву в тому, що сатана - ворог Бога, ворог правди і праведності. Саме він спотворює Божу правду і засліплює уми людей від її краси; його звичайний метод обману - підмінити правду чимось іншим і надати їй правдоподібного вигляду за допомогою брехні. Чим би сатана не підмінив ПРАВДУ, це завжди брехня. Ісус сказав про сатану в Євангелії від Іоанна 8:44, що він "не встояв в правді, бо нема в ньому правди. Коли говорить він неправду, говорить своє, бо він брехун і батько неправди". Оскільки слова Ісуса правдиві, з цього випливає, що вся брехня - від сатани.

Спотворюючи Бога і Його правду, сатана використовує людей як свої знаряддя. Він використовує самолюбних, жорстоких і безсовісних людей; проте, він вибирає їх з числа впливових і освітчених людей, які займають видатні посади, а отже, мають великий вплив на інших. Це найкраще служить його меті і допомагає в роботі з обману.

Правильна думка полягає в тому, що якою б видатною і впливовою не була людина, яка виступає проти правди, вона є агентом сатани, незалежно від того, усвідомлює вона цей факт чи ні.

Божа воля, рішення або ціль Бога при створенні землі полягала в тому, щоб вона стала вічним домом для досконалої раси людських творінь. Для виконання цього заміру Він створив Адама і Єву і велів їм розмножуватися, збільшуватися і наповнювати землю. За Його волею на землі повинні були жити тільки послушні люди, тому Він випробував Адама, щоб перевірити, чи буде він послушним. Він сказав Адаму, що якщо він не буде послушним, то неодмінно помре, що явно означало, що якщо він не буде непослушним, то неодмінно житиме. Покаранням мала стати смерть, абсолютна смерть, а не життя в будь-якому місці або стані. На додаток до цього, земля повинна була існувати вічно, як нам ясно сказано в Еклезіаста 1:4 і в інших текстах.

Ці різні особливості Божого задуму, або волі, є тим, що називається Божою правдою. Це була Божа правда в той час, і це Його правда досі. Він не змінив Свого заміру, і Він не дозволить сатані завадити або перешкодити Його задуму. Земля в Божий час має стати вічною оселею досконалих і безгрішних людських сотворінь.

Бог створив і поставив Люцифера, напрочуд мудре й прекрасне духовне створіння, над Адамом і Євою та їхнім потомством, щоб захищати й охороняти їх від незримих небезпек. Люцифер дозволив честолюбству закрастися у своє серце, як записано в Ісаї 14:12-14, і задумав отримати контроль над Адамом і Євою, а через них і над усім їхнім потомством. Для цього він повинен був відвернути їх від служіння Богові. Він приступив до виконання цього, і як метод використав брехню про Бога; іншими словами, спотворив Божу правду. Саме тоді й почався спротив Божій правді, і сатана був ініціатором цього.

Здійснюючи контроль і говорячи через змія, сатана сказав жінці: "Чи справді сказав Бог: не їжте ні від якого дерева в раю?". Жінка відповіла, що їм було дозволено їсти від усіх дерев, крім одного, і що Бог сказав, що вони неодмінно помруть, якщо скуштують від нього. Тоді самолюбний, злий, жорстокий і безчесний сатана збрехав Єві й обдурив її. Він сказав (Бут. 3:4,5): "Ні, не помрете, але знає Бог, що того дня, коли ви скуштуєте їх ... ви будете, як боги, що знають добро і зло". Брехня сатани вдалася, бо у вірші 6 ми читаємо: "І побачила жінка, що дерево гарне для їжі, і що воно приємне для очей, і жадане, бо дає знання, і взяла плодів його, і їла, і дала також чоловікові своєму, і він їв".

У заяві сатани було дві брехні. Перша: "Ви не помрете". Друга: "Ви будете як боги".

Тепер зверніть увагу на тонкий обман у цій брехні. З'єднайте ці дві брехні разом, пам'ятаючи, що бог - це невидима духовна особистість. Ці дві брехні означали, що якщо Єва з'їсть заборонений плід, вона стане невидимим духовним створінням і не помре. Це означало, що якщо вона з'їсть плід і помре, то це не буде смертю; насправді вона стане живішою як коли небудь, якщо стане подібною до бога. Опір сатани Божій правді обдурив жінку, змусивши її повірити в брехню.

З того дня і донині сатана тримає цю брехню перед людьми. Сьогодні більшість тих, хто заявляє себе християнами, вірять у неї. Ця брехня сатани лежить в основі ідеї про те, що в людини є безсмертна душа, яка не може померти. Ця брехня лежить в основі кожної похоронної проповіді, в якій слухачам навіюється, що їхній померлий друг живий як ніколи. Отже, дві неправдиві доктрини про безсмертя людини і про те, що мертві живіші за всіх живих, які протистоять Божій правді та засліплюють людей, зародилися в Едемі, а їхнім батьком був диявол. На цих двох неправдивих доктринах побудована інша неправдива доктрина під назвою 'вічні муки для нечестивих'.

Бог сказав Адаму, що покаранням за гріхи є смерть. Сатана вчив, що люди насправді не вмирають, а отже, якщо існує вічне покарання, то воно має бути десь у свідомому стані; і так були придумані вічні муки, які були нав'язані людям, і вони стали найбільшим джерелом грошей з усіх доктрин, що коли-небудь проповідувалися. Це майже неймовірно, але це правда, що люди охочіше опустять у скриньку для збору грошей, щоб почути проповідь про вічні муки, аніж почують добру звістку про велику радість, яка прийде до всіх людей.

Під цими неправдивими вченнями й оманами Божа правда була затоплена, і впродовж тисячоліть люди поклонялися язичницьким богам, богам з каменю й срібла, золота й дерева, а також звірам і плазунам, за винятком деяких, котрі згадані в одинадцятому розділі Євреїв. Потім настав час, коли Бог мав дати світові подальше просвітлення щодо Його заміру; і відповідно до Свого первісного задуму Він послав Свого Сина Ісуса у світ як Свого представника, щоб сповістити Свою правду засліпленому й ошуканому світові.

Коли Ісус прийшов у світ, було сказано, що Він був великим світлом, а світ був у темряві. Це означає, що диявол настільки затемнив Божу правду, що люди втратили будь-яке уявлення про неї. Тому Ісус сказав в Івана 18:37: "Я для того народився і для того прийшов у світ, щоб свідчити про правду, і кожен, хто від правди, слухає голосу Мого". Ісус прийшов, щоб принести Божу правду у світ.

Але що проповідував Ісус? Чи проповідував Він вічні муки або людське безсмертя? Чи говорив Він людям, що після смерті вони будуть живі як ніколи? Ні слова про це. Але Він говорив людям про прийдешнє Царство. Він ніколи не втрачав можливості згадати про це Царство. Він навчав, що Царство прийде в майбутньому, і вчив учнів молитися про нього. Він також навчав про воскресіння мертвих. Він навіть говорив, що настає час, коли всі, хто перебуває в могилах, як добрі, так і злі, почують Його голос і вийдуть із могил. - Івана 5:28, 29

Це очікуване Царство і майбутнє воскресіння мертвих - Божа правда; і вона перебувала в жорстокому протиріччі з традиціями людей, яких на той час навчали релігійні лідери. Який був результат? Відповідь така: спротив. Хто ж опирався істині? Відповідь полягає в тому, що це був клас людей, які вірили і вважали, що поклоняються Богові Єгові, а також стверджували, що шукають і очікують приходу Месії. Це слід мати на увазі, бо зазвичай релігійні лідери переслідують тих, хто звіщає Божу правду. Навіть у наш час протистояння Божій правді виходить від релігійних провідників.

Але чому ці релігійні лідери, які стверджують, що поклоняються одному й тому самому Богові, повинні переслідувати й протистояти тим, хто звіщає про наступаюче Царство, особливо коли ці лідери самі вірять у прихід Царства? Відповідь полягає в тому, що вони настільки перейнялися віровченнями сатани і брехнею, якої він навчав, і були настільки переконані в тому, що ці віровчення містяться в Біблії, що розлючуються, коли їм кажуть, що це не так.

Хибні доктрини породжують у цих людях гордість, фанатизм, забобони і почуття власної гідності; тому їхній розум закритий для всього, що суперечить їхньому віровченню. Хоча вони вірять у "Бога", це не Бог Біблії. Їхній "Бог" - це жорстокий, безжалісний "Бог", якому приносить задоволення мучити людей. Вони вірили в такого "Бога" і вчили про нього доти, доки не полюбили його. Їм подобається ідея вічних мук, бо вони мають дух свого господаря, сатани. Хоча вони вірять у прийдешнє Царство, вони вважають, що спочатку повинні навернути весь світ, а потім прийде Христос і заволодіє землею після того, як вони зроблять її придатною для Нього. Божа правда каже, що Христос прийде для того, щоб навернути світ. Божа правда говорить, що люди не зможуть навернути його, і що він буде в гіршому стані, коли прийде Христос, ніж раніше. Про це ясно говориться у 2 Тимофія 3:1-8, Луки 18:8 та інших текстах.

За часів Ісуса релігійні провідники були нещадні у своєму протистоянні та переслідуванні. Їхні фальшиві вчення породили в них дух їхнього господаря, сатани.

Тільки Божа правда освячує. Омана або брехня ніколи не освячують; але вони породжують жорстокість, ненависть і навіть убивство. Побожні лише на словах фарисеї зі злим, диявольським наміром вбити Ісуса, замишляли вбивство. Вони найняли вбивць, щоб підстерегти і вбити Його; вони намагалися підловити Його на словах; нарешті, вони найняли Юду, щоб той зрадив Його, а потім найняли свідків, які заприсяглися у неправді, щоб домогтися Його засудження. Потім, коли Ісус корчився в муках на хресті, вони підбурювали народ зневажати і знущатися над Ним. Проблема цих релігійних провідників полягала в тому, що вони були вкорінені й обґрунтовані в брехні сатани.

Ті, у кого є Божа правда, ніколи нікого не переслідують. Правда не потребує такої охорони. Лише омана прагне гоніннями, погрозами і смертю змусити замовкнути тих, хто виступає проти неї. Будь-яка справа, яку доводиться підтримувати переслідуваннями, погрозами, тиранією і неправдою, належить сатані, не має Божественного признання і завжди перебуває в опозиції до Божої правди.

Справжнім ворогом і противником Божої правди є сатана. Протягом шести тисяч років він контролював уми людей і спрямовував їхні думки в русла, які суперечать правді Бога Єгови, аж доки ці фальшиві вчення й спотворення не набули певної форми і не стали називатися "ортодоксальними". Настав час, коли Божу правду піддають насмішкам, тому що вона "неортодоксальна".

Якщо будь-хто проголошує настання Царства Христа, або розказує про благословення, що будуть долею людей, коли Царство буде встановлене, то його заяви викликають гнів, обурення і переслідування з боку тих, хто вважається лідерами в релігійних колах. Великі політичні та фінансові лідери також обурені такими вченнями. Чому так відбувається? Відповідь полягає в тому, що вони інстинктивно відчувають, що якщо на землі колись встановиться Царство праведності, то політичним і фінансовим змовам настане кінець, і прибуток із цих джерел припиниться. Релігійні провідники інстинктивно відчувають, що якщо таке царство буде встановлено, то їхні неправдиві вчення не витримають світла правди, і тому їх викриють і зганьблять. Не дивно, що сатана опирається Божій правді.

Тепер виникає питання: чи дозволить Бог сатані та його агентам продовжувати придушувати правду і протистояти тим, хто її поширює? Відповідь: ні. Писання говорить нам про час, коли сатана буде зв'язаний, щоб він більше не обманював народи. Він буде зв'язаний на тисячу років. Ця тисяча років - тривалість царювання Христа. Чому сатана буде зв'язаний? Відповідь: Щоб він більше не обманював народи. Це означає, що йому не буде дозволено протистояти Божій правді протягом цієї тисячі років. Його агентам також не буде дозволено здійснювати протистояння протягом цього часу. Тоді Божа правда буде проголошена всюди на землі, і всі люди пізнають істину.

У 1 Тимофія 2:3,4 ми читаємо: "Бо це добре і до вподоби Спасителеві нашому Богові, Який хоче, щоб усі люди спаслися і досягли пізнання правди". Настав час сповістити Божу правду всьому світу, і робота з її сповіщення вже почалася. Уже кілька років по всій землі поширюється звістка про те, що другий прихід Христа - це здійснений факт. Це є одна з ознак Божественної правди, яка тепер має стати відомою. Інша особливість полягає в тому, що Христос розпочав роботу щодо знищення панування сатани на землі; що ця робота зі знищення розпочалася в 1914 році і скоро буде завершена в битві Армагедон.

Знищення царства сатани необхідне для того, щоб усунути всі перешкоди для вільного проголошення факту присутності Господа і встановлення Його Царства. За знищенням панування сатани одразу ж піде зв'язування сатани на тисячу років; потім усі перешкоди буде усунуто, і Божа правда швидко наповнить землю. Говорячи про це, пророк Ісаія, розділ 11, вірш 9, каже: "Земля буде наповнена знанням Господнім, як води наповнюють море". Єремія в голові 31, вірші 33, 34, також говорить: "Вкладу закон Мій у їхню нутрощі, і на серцях їхніх напишу його,... всі самі знатимуть Мене, від малого до великого, каже Господь, бо Я пробачу їхні беззаконня, і гріхів їхніх вже не згадаю більше". Ці обітниці є частиною Божої правди.

Добрі люди тішитимуться з того, що в найближчому майбутньому всі отримають благословення життя, свободи, здоров'я, миру та щастя. Але мало того, що є багато людей, які виступають проти оголошення цих майбутніх благословень, але й Св. Писання запевняють нас, що вони чинитимуть спротив правді, коли вона буде відкрита, і помруть другою смертю через свою упертість та опір. Це серйозна думка, над якою варто замислитися, а саме, що знайдуться люди настільки злі серцем, настільки самолюбні, настільки запеклі й уперті, що вони чинитимуть опір Господу, коли Він має намір принести благословення всім. У Біблії згадується про таких противників.

У Діях 7:51 Стефан викриває противників свого часу. Його слова такі: "О твердошиї люди з необрізаним серцем і вухами, ви завжди противитеся Духу Святому, як батьки ваші, так і ви". І вони побили Стефана камінням до смерті за те, що він сказав їм про їхній спротив. І знову, у 2-му Тимофію 3:8, Павло згадує про клас, який постійно вчиться, але ніколи не може прийти до пізнання правди. Він каже: "Як Янній та Ямврій опиралися Мойсею, так і ці опираються правді, люди, попсованого розуму, нетямущі у вірі".

Причина, через яку люди чинять опір правді, полягає в тому, що вони злі, самолюбні та жорстокі. Омана ніколи не просвіщає. Неправдиві доктрини, хибні принципи і неправдиві закони озлоблюють серця, роз'їдають совість і роблять людей самолюбними, злими і жорстокими. Такі люди не хочуть, щоб їхні фальшиві доктрини, неправдиві принципи та закони були викриті, навіть якщо це викриття принесе благословення тисячам мільйонів представників роду; і тому вони чинитимуть опір навіть до другої смерті, або вічної загибелі.

Біблія пояснює причини їхньої протидії. У 1 Тимофія 6:5, після згадки про тих, хто протистоїть, Павло каже: "Люди попсованого розуму, та позбавлені правди". У Римлян 1:18 Павло згадує про "тих, хто держить правду в неправді", а у вірші 25 - про тих, хто "замінив правду Божу на брехню". У 1-му посланні до Коринтян 13:6 він говорить про тих, хто радіє беззаконню і не радіє правді. Саме великі провідники потрапляють у такий стан, коли вони радіють злим вченням і протистоять істині. Вони так довго вчили фальшивих доктрин, що їхні серця закамՙяніли проти правди. Вони так довго пригнічували народ, що їхні серця затверділи до його стогнання про біду і озлобилися проти всякого праведного принципу.

У 2 Солунян 2:10-12 Павло згадує про цей клас тих, хто чинить опір, у таких словах: "І з усякою несправедливою оманою тих, хто гине за те, що не прийняв любові правди для свого спасіння. І за це пошле їм Бог дію омани, щоб вони вірили неправді, нехай будуть засуджені всі, хто не вірив правді, але полюбив неправду". Цей текст передбачає, що цей клас навмисних противників буде засуджений Богом Єговою. Це засудження знову згадується у 2 Солунян 1:9 таким чином: "Які піддадуться покаранню, вічній погибелі, від лиця Господа і від слави могутності Його". Це вічна погибель - повне знищення. Це означає, що вони назавжди припинять своє існування.

Є ще один клас противників правди, яких спіткає те саме покарання, а саме друга смерть, або знищення. Це люди, які чують правду і приймають її, а потім обертаються проти неї і роблять опір та противляться. Вони згадуються в Євреям 6:4-6, як клас тих, хто одного разу був просвітчений, скуштував доброго слова Божого і став причасником Його святого духа; і потім апостол продовжує кажучи, що "коли вони відпадуть, то ніколи не можуть оновитися до покаяння, бо вони знову розпинають Сина Божого і виставляють Його на ганьбу".

У Євреїв 10:26,27 вони згадуються ще раз, таким чином: "Бо якщо ми, отримавши пізнання правди, довільно грішимо, то не лишається більше жертви за гріхи, але якесь страшне очікування суду та лють вогню, що готовий поїсти супротивників".

Ці противники, які колись мали правду і були пов'язані з іншими, які мали правду, подібно до Юди, є зрадниками Господа і Його справи. Вони згадуються у 2 Петра 2:1,2 таким чином: "Були й псевдопророки в народі, як і у вас будуть лжевчителі, що запровадять згубні єресі, відкинувши Господа, що відкупив їх, і накличуть самі на себе швидку погибель [що означає другу смерть]. І багато хто піде за їхньою розпустою, через яких дорога правди буде знеславлена".

Таким чином, ми бачимо, що Писання спонукує нас очікувати спротиву правді. Звичайно, цілком розумно, що сатана чинитиме опір встановленню Царства Христа. Він чинитиме опір і протистоятиме послідовникам Господа, які проголошують це Царство. Усі люди Господа очікують цього і анітрохи не дивуються, коли протидія та опір набуває форми переслідувань і неправильного висвітлення правди.

У минулому сатана значною мірою досяг успіху у своїх спробах протистояти. Але тепер Господь взяв свою владу і почав своє правління: і Писання запевняє нас, що всі зусилля сатани та його поплічників протидіяти правді зазнають невдачі. Народ Господній має впевненість у тому, що ця боротьба між силами зла та брехні і силами правди та справедливості завершиться впевненою перемогою Господа та Його правди. Незабаром відбудеться зв'язання сатани, що означатиме припинення будь-якої опозиції з боку сатани, ангелів або людей.

Божа правда незабаром стане відома всім Його сотворінням; вона принесе людському роду невимовні благословення, серед яких буде визволення від сатани і його злих і жорстоких людських представників, а також дар вічного життя з усіма супутніми благословеннями миру, здоров'я і процвітання для всіх бажаючих і послушних. Останнім ділом милосердя Бога по відношенню до навмисних супротивників буде знищення їх миттєвою смертю. Після цього милосердного знищення праведність, мир, радість, здоров'я, свобода і щастя стануть долею всього роду прямо тут, на землі.

Заспівайте Єгові нову пісню, хвалу Йому від кінців землі, ви, плаваючі на морі, і все, що наповнює його, острови й ті, що живуть на них. Нехай підніме голос пустеля і міста її, селища, де мешкає Кидар; нехай тріумфують ті, що живуть на скелях, нехай вигукують з вершин гір. Нехай віддадуть Єгові славу, і хвалу Його нехай возвестять на островах. - Ісаія

ПЕРЕВАГИ ІДЕАЛЬНОГО УРЯДУ

(П'ятнадцятихвилинна радіолекція)

ІДЕАЛЬНИЙ уряд - це індивідуальна уява про ідеальний уряд. Якщо провести дослідження, то виявиться, що ідеалів майже стільки ж, скільки й людей. Причина такого розмаїття думок полягає в тому факті, що кожен самолюбний, і погляди всіх більшою чи меншою мірою забарвлені особистими інтересами або інтересами людей і проєктів, які їм близькі й дорогі. Очевидно, що самолюбна людина не може мати правильного уявлення про ідеальний уряд, бо вона не зможе належним чином враховувати інтереси інших.

Уявлення людини про ідеальний уряд можна приблизно зрозуміти, якщо відзначити форму правління, за яку вона виступає або яку вона обирає, підтримує і схвалює своїм голосуванням. Ісус висловив цей принцип судження, коли сказав: "За плодами їхніми впізнаєте їх".

Застосовуючи цей принцип, ми можемо легко побачити, що ідеальний уряд у свідомості мілітариста - це той, де маси контролюються і керуються військовою силою. Ідеалом фінансиста є уряд, у якому капітал визнається головним чинником, а великі доходи від інвестицій гарантуються законодавством. Протилежністю останнього є поняття трудового класу про уряд, а саме в якому праця визнається законодавством як важливий чинник. Існує також поняття релігіоніста, який вважає, що Бог спеціально призначив його наглядати і контролювати традиції та звичаї інших людей, і прагне вплинути на законодавство з цією метою.

На додачу до них існують ідеали, пов'язані з високими тарифами та безтарифні ідеали; соціалістичні та комуністичні ідеали; також сільськогосподарські та промислові блоки зі своїми ідеалами; прихильники "сухого" закону та його супротивники; пацифісти, монархісти, фашисти, суфражисти та інші, надто численні, аби їх згадувати, всі з різними ідеалами правління.

Однак слід зауважити, що кожен із цих ідеалів будується і підтримується силою, або сильною рукою мілітаризму, або сильною рукою законодавства, що використовується для того, щоб змусити одні класи підкоритися диктату інших класів. При цьому можновладці ігнорують рівність людей і фундаментальне право і привілей кожної людини мати рівні можливості з будь-якою іншою людиною. Ті, хто перебуває при владі, незмінно вважають себе якоюсь вищою расою і привласнюють собі право володарювати над іншими, а іноді й сміливо заявляють про це право.

Вони не беруть до уваги той факт, про який говорить Павло: "Бог, що створив світ і все, що в ньому ... Він, будучи Господом неба і землі ... від однієї крові Він породив весь рід людський для проживання по всьому лицю землі". (Дії 17:24-26) Вони не беруть до уваги той факт, що, коли Бог дав Адаму владу, ця влада була "над морськими рибами, і над небесними птахами, і над худобою, і над усією землею, і над усіма тваринами, які плазунами ходять по землі". Однак Бог не давав Адаму панування над його ближнім, і жодна людина не має права на таке панування. Бог створив людину вільним моральним представником, і вона має звітувати перед Богом за використання цієї вільної моральної волі, а не перед будь-якою іншою людиною.

Саме тут можна піддати критиці антиалкогольний закон. Пити понад міру - це гріх, шкода собі та іншим, але Бог ніколи не передавав жодній людині або групі людей право диктувати іншим, що їм їсти, пити або одягатись. Панування сили не є ідеальним урядом; і оскільки люди самолюбні внаслідок прокляття гріха і смерті, для них неможливо створити ідеальний або досконалий уряд, або навіть наблизитися до нього.

Ідеальний уряд - це такий уряд, у якому всі громадяни вільні та рівні; де справедливість, свобода і право на свободу слова та зібрань гарантовані всім; де кожна людина захищена в цих правах, і ніхто не буде намагатися утиснути ці права. Тільки досконалий уряд був би ідеальним урядом для чесної людини, яка любить своїх ближніх і яка любить справедливість.

Такий уряд, згідно з Біблією, зараз встановлюється на землі Єговою, живим Богом. Цей уряд називається Царством Божим. Христос буде представником Бога на престолі і царюватиме в праведності. Це буде царювання довжиною в тисячу років. (Об'явл. 20:6) Величезна кількість місць Писання описують переваги цього уряду. Для того щоб воно могло бути встановлене на всій землі, необхідно знищити нинішні сабмолюбні уряди землі; тому в Даниїла 2:44 ми читаємо: "І в дні тих царств Бог небесний збудує царство, яке навіки не зруйнується, і царство це не буде передано іншому народові, воно розтрощить і зруйнує всі царства, а саме стоятиме вічно". У 1 Коринтян 15:25-28 ми читаємо про це правління під керівництвом Христа такі слова: "Йому належить царювати, аж доки скине всіх ворогів під ноги Свої. Останній же ворог винищиться - смерть, ... Коли ж усе підкорить Йому, тоді й Сам Син підкориться Підкорившому все Йому, нехай буде Бог усе в усьому".

Цей новий уряд буде всесвітнім, замість десятків різних урядів, які намагаються отримати перевагу один над одним. За наявності тільки одного уряду під небом війни зникнуть автоматично, оскільки не буде інших самолюбних урядів, з якими можна було б воювати. Усі питання, як-от вільна торгівля, тарифи і суперечки про міжнародні кордони, також автоматично припиняться, і це покладе кінець прикордонним патрулям і поліції, а також паспортам, а також роздратуванню і витратам, пов'язаним із ними для мандрівників.

Це сприятиме миру, бо зникне міжнаціональна нетерпимість. Безліч інших проблемних питань, які є результатом самолюбних інтересів, назавжди зникнуть, бо праведний уряд контролюватиме ситуацію.

В Ісая 9:6-9 ми читаємо: "Немовля народилося нам - Сина дано нам; панування на раменах Його. ... Примноженню панування Його і миру небуде меж". Яка піднесена думка міститься в цих словах: "небуде меж" світу, Його правлінню.

І знову, в Ісаія 2:4, про Голову цього уряду ми читаємо: "І буде Він судити народи... і перекують мечі свої на орала, і списи свої - на серпи: не підніме народ на народ меча, і не будуть більше вчитися воювати". Так буде знято одне з найстрашніших проклять, що коли-небудь затьмарювали зелену Божу землю.

І знову в Псалмі 72:1-4 ми читаємо про це Царство таке: "Боже, даруй цареві Твій суд... нехай судить праведно людей Твоїх і жебраків Твоїх на суді... ... нехай судить жебраків народу, нехай врятує синів убогого і упокорить гнобителя". "Утихомирить гнобителя" означає припинення воєн, поборів, хабарництва, корупції, наживи, високої вартості життя, високої орендної плати, високих податків тощо. Жодній людині не доведеться платити в кілька разів більше за товар, тому що в когось є авторське право або патент на нього. З авторськими правами і патентами буде покінчено назавжди. Жодна людина не має права і ніколи не мала права патентувати ідею, автором якої є Бог, і встановлювати завищені ціни для своїх ближніх, в той час, як Бог призначив усі Свої дари для того, щоб вони були безкоштовними для всіх.

Царство не тільки звільнить народ від самолюбних інтересів, які зараз контролюють його, а й принесе неймовірні благословення в інших відносинах. Бог сказав Аврааму в Буття 22:18: "Благословляться в насінні твоєму всі народи землі". Через століття Павло пояснив, що насіння Авраама - це Христос; тому благословення всіх родів землі відбуватиметься через Царство Христа. (Гал. 3:16) Деякі з цих благословень згадуються в Об'явленні 21:4, де сказано: "І обітре Бог усяку сльозу з очей їхніх, і смерті не буде вже, ні смутку, ані плачу, ані не буде більше болю, перше бо минуло".

У згоді зі словами Павла, пророк Божий писав, що тоді "жоден з мешканців не скаже: "Я хворий"". (Ісаія 33:24) І знову в книзі Ісаія 35:5,6 ми читаємо: "Тоді відкриються очі сліпих, і вуха глухих відкриються. Тоді кульгавий схопиться, як олень, і язик німого буде співати; бо проб'ються води в пустелі, і в степу - потоки".

Тепер давайте підсумуємо деякі переваги цього нового правительства. Коли самолюбство, гноблення, несправедливість, нажива і війни закінчаться, це покладе кінець деградації і злидням, пострілам і знарядам, гарматам, отруйному газу і рідкому вогню. Коли закінчаться хвороби і смерть, тоді припиняться страждання, лікарі, лікарні, дантисти, похорон, цвинтарі, аптеки з їхніми 20 000 непотрібних речей, притулки для божевільних, будинки для бідних, благодійні заклади, "червоний хрест", санаторії та курорти. Більше того, Писання запевняє нас, що всі мертві повстануть з могили і братимуть участь у цих благах ідеального Божого правительства.

В Івана 5:28,29 ми читаємо, що Ісус сказав: "Настає година, коли всі, що перебувають у гробах, почують голос Сина Чоловічого і вийдуть, ті, що робили добро, ... і ті, хто чинили зло'.

Наприкінці тисячі років, коли Царство подарує всі свої блага і всі люди отримають благословення, умови на землі повністю зміняться. "Земля наповниться пізнанням слави Господньої, як води покривають море". (Авакум 2:14) І знову Псалом 85:10: "Стрінулись ласка і правда, справедливість і мир поцілувались". Це буде час, коли весь рід співатиме пісню, яку співали ангели під час народження Ісуса: "Слава на висоті Богові, і на землі мир, у людях благовоління!"

Таким чином, ідеальне Боже правительство поверне людству те, що Адам втратив для них в Едемському саду, а саме: прихильність Бога і право вічно жити на землі з усіма благами, необхідними для того, щоб сприяти загальному комфорту та щастю. Ці благословення стануть вічною спадщиною для всього роду, бо всі лукаві та непокірні грішники будуть відтяті другою смертю. У Наума 1:9 ми читаємо запевнення, дане Богом, що "лихо вже не повториться".

Ось, Син Мій, Якого Я тримаю за руку, обранець Мій, до якого благоволить душа Моя. Покладу дух Мій на Нього. ... не ослабне і не знемагатиме, доки на землі не встановить суду, і на закон Його покладатимуться острови. - ЄГОВА

ЛИСТИ

РАДІСНИЙ СПІВ

Дорогий брате Рутерфорде,

Вітаю вас! З моменту організації нашого класу, близько року тому, Єгова так благословив нас, що ми не можемо втриматися від радісного оспівування хвали Йому. Визнаючи Вартову Башту, Товариство Біблії та Трактатів як канал Єгови тут на землі, ми намагаємося співпрацювати у справі свідчення про Бога та Його Царство. Проходячи своєю територією, ми знову і знову знаходимо дедалі більше людей, які втрачають довіру до своїх церковних лідерів, і ми раді викрити перед ними диявола та його організацію. Радіо, безсумнівно, відкриває шлях для свідчення в більшому масштабі, про що свідчать численні листи подяки та приємний прийом, який ми отримуємо біля багатьох дверей.

Настанови й допомога, які ми отримуємо від кожної Вартової Башти й кожної нової книги, безсумнівно, доводять, що Господь піклується про Своїх. Доказ того, що ви перебуваєте під покровом Всемогутнього, ясно видно з того, що ви продовжуєте безстрашно брати участь у великій війні, і ми постійно молимося, щоб Єгова підтримував вас і всіх, хто співпрацює у Вефілі.

Бажаємо вам найбагатших благословень Господніх і з християнською любов'ю, ми

ваші брати в Ньому,

Роузмідський (Каліфорнія) збір.

РАДІЙТЕ ТОМУ, ЩО ВИ Є ДОБРОВІЛЬНИМИ СЛУГАМИ

Дорогий брате Рутерфорде,

Брати й сестри збору Спокан об'єднуються, щоб висловити вам свою любов, а також вдячність за те, що ви пов'язані з нами як співслужитель, і запевнити вас у нашій постійній підтримці програми Товариства в служінні свідчення звістки вістки Царства по всій землі.

Ми також радіємо відкриттю правди і тому, що є добровільними слугами в проголошенні "радісної звістки" іншим. Відрадно отримати повідомлення про публікацію мільйонів книжок за минулий рік і дізнатися про завзяття та вірність рознощиків книжок і допоміжних працівників, які координують роботу радіомовлення, що несе правду про ім'я і цілі Бога в мільйони домівок по всьому християнському світу.

Свідченням щирого інтересу тисяч людей у Спокані та прилеглій території є численні відгуки в отриманих листах.

Нехай Господь продовжує благословляти і спрямовувати вас у Своєму служінні - такою є молитва братів із класу в Спокані.

В. Дж. Бакстер, секретар.

УКРІПЛЕНИЙ У ГОСПОДІ

Дорогий брате Рутерфорде,

Вітаю вас у Царстві. За одностайним рішенням Волтемського збору я пишу вам короткого листа, в якому висловлюю нашу впевненість у вас як у слузі Господа, і радість, яку ми відчуваємо, співпрацюючи з вами в праці Царства і в його радощах. Поки ми все ще перебуваємо на земному боці завіси, ми відчуваємо, що час від часу повинні з'являтися вороги, як і під-час першого приходу нашого Учителя, Ісуса. Ми раді однак бачити, що ви знаєте, як приймати їхні удари, і при цьому мудро, як нам здається, зберігаєте спокій. Ми пам'ятаємо аналогічні переживання пастора Рассела і те, як він ставився до них, так само, як і ви. Вважаючи, що вони від противника і від духу противника, він не приділяв їм ні часу, ні уваги.

Ми раді, що Вартова Башта була вільна від особистих образ і випадів і, натомість, була наповнена речами справжньої правди, які "схиляють до Єгови і до праведності", як це завжди робили свідоцтва правдивих пророків.

Ми могли б багато говорити про благотворність статей "Вартової Башти", "Пророцтва" та інших книг. Вони принесли і продовжують приносити нам величезну користь. Ми стаємо дедалі сильнішими в Господі, щоб протистояти дияволу й агентам його організації, та подавати всім чесним запитувачам "так говорить Господь" у відповідь на їхні запитання.

Але це написано головним чином для того, щоб підбадьорити вас, щоб ви знали, що ми визнаємо, що Господь надав вам особливу підтримку у всіх випробуваннях, у яких ви опинилися після смерті пастора Рассела. Ми бачимо, що ви піддаєтеся особливим випробуванням заради правди; але ми також бачимо, що результатом цього випробування буде те, що ворогів не стане. - Езек. 21.

Ми всі молимося про те, щоб вам були дані божественна благодать і сила продовжувати в тому самому дусі в розкритті правди, коли вона стає "їжею на часі".

Ми всі розуміємо, що робота в Брукліні - для нас; і, під керівництвом Ісуса Христа, наші надії зосереджені там, у Божественному спілкуванні.

"Хліб" правди став настільки сильним, що, як передбачив пастор Рассел, "тільки найвірніші зможуть встояти".

Ми втішаємося вірою в те, що "град", який ми нарешті маємо честь послати, "змете притулок брехні".

Ми молимося про те, щоб Небесний Отець благословив вас у всіх відношеннях.

З великою християнською любов'ю,

Ваші брати у справі Господній,

Волтхем (Массачусетс) Збір.

Scc'y.

ВДЯЧНІСТЬ

Дорогий брате Рутерфорде,

Останні статті в "Вартовій Башті" надихнули нас написати вам про нашу вдячність за ці потішаючі правди, особливо про "Царський дім Єгови". Насамперед ми завжди вдячні Єгові і вам як одному з Його вірних служителів за те, що ви вживаєтеся для послання цих правд класу слуг.

Беллінгемський збір та присутні представники прилеглих класів одноголосно проголосували за те, щоб висловити нашу любов і вдячність за ці благословення.

Звичайно, у тих, хто сьогодні здатен залишатися у світлі правди, є привід для радості, коли вони бачать замішання сатанського воїнства, а особливо його "високих і могутніх", котрі намагаються тримати маси в незнанні стосовно правди про наступаюче Царство Христа і остаточне визволення їх від гноблення під владою сатани. Ми, хоч і нечисленні та намагаємося проголосити ці правди тим, хто сумує, хто бажає і жажде цієї вістки тут.

Ми запевняємо вас у наших молитвах і підтримці в роботі, яка просувається і буде просуватися, ми віримо, поки всі вороги не будуть покладені під "ноги Його".

Ваші брати за Його благодаттю,

Беллінгхемська (штат Вашингтон) збір.

РАДІЮЧИ В ПРАВДІ

Дорогий брате Рутерфорде,

Ваша любов і відданість Богу так надихає мене. Вартова Башта - це колодязь невпинного витоку живої води. Ваші тягарі й турботи такі важкі.

Я хочу послати вам кілька рядків, щоб сказати, що я змогла побачити очима в очі світло, яке тепер повинно бути в Слові Божому; і в мене немає слів, щоб висловити моє оцінення і подяку моєму дорогому Небесному Отцеві за це чудесне видіння.

Я так рада, що темна Росія, куди не був допущений жоден з Божих розпорядників, тепер отримує послання по радіо.

Воістину, "наш Цар іде вперед". Скоро крики перемоги розірвуть небеса, і вся земля славитиме Бога за Його чудесну любов і життя.

Ми просимо канал дізнатися і вибрати свій шлях, і він є такий.

Ви, без сумніву, знаєте, що я вже майже три роки перебуваю в палаті через нервове виснаження. І все ж у мене було кілька можливостей сказати: "Ходімо" лікарям і медсестрам, а також багатьом іншим людям у лікарнях і санаторіях. Таким чином я розлучилася приблизно з п'ятьма десятьма книжками.

Мої страждання були дуже важкими, але Божа благодать підтримувала мене щодня. "Його шлях - найкращий, і в цій дорогоцінній думці я спочиваю". Я можу читати, молитися і співати хвалу Єгові Богу.

Нехай Бог продовжує зберігати вас у Своїй любові та служінні - ось моя молитва.

Ваша сестра з Його милості і на сто відсотків за "Вартову Башту".

Емма К. Айєр, Каліфорнія.