Vol. LXII | Вересень 1, 1941 | №17

(Переклад з рос. журналу, перекладеного з англ. видання; наведені у перекладі цитати з Біблії - це переклад рос. сінод. Біблії українською мовою)

ДІТИ ЦАРЯ

"І будеш ти наказувати про їх синам твоїм і промовляти до серця їх, сидючи в домівці твоїй, і йдучи в дорозі і лягаючи і встаючи". - Второзаконня 6:7

Єгова дав настанови Мойсеєві, щоб той передав іншим, і значення тієї настанови тепер роз'яснюється для тих, котрі люблять Всевишнього. Єгова вибрав свій народ для типічної Теократії і вів їх рукою Мойсея до обіцяної землі. Мойсей стояв тоді перед тим народом на рівнинах Моава і передав ту настанову. Сьогодні Єгова вибрав свій народ для позатипічної Теократії, багато хто з яких увійшов у позатипічну Обіцяну Землю, а її останок має надію, що скоро зможе увійти в неї.

2 Мойсей був пророком Єгови і образом на Христа Царя, того великого Пророка, який виконує замір Єгови. Слова Єгови є незмінними, і з нездоланною силою вони надходять до слуху кожного, що посвятився ТЕОКРАТИЧНОМУ ПРАВИТЕЛЬСТВУ. Ісус Христос, Цар, присутній, і всі, що нині стоять за ТЕОКРАТІЮ, служать під Його керівництвом. Слова Єгови дані Мойсеєві, і які він промовив, тепер відносяться до всіх, що отримають життя через Ісуса Христа, Царя, а саме: "Єгова, Бог наш, Єгова єдиний є! І люби Господа, Бога твого, усім серцем твоїм, і всією душею твоєю, і всіма силами твоїми. І нехай будуть слова ці, які Я заповідаю тобі сьогодні, у серці твоєму. І наказуй їх дітям твоїм, і говори про них, сидячи в домі твоєму, і йдучи дорогою, і лягаючи, і встаючи". - Повторення Закону 6: 4-7, А.П.В.

3 Сьогодні обов'язок, покладений на кожного з батьків, котрий перебуває в угоді виконувати волю Єгови, приводити своїх дітей на зібрання, щоб вони могли навчатися слів Господа і могли бачити їхній привілей служіння ТЕОКРАТИЧНОМУ УРЯДУ. Батьки, які служать Єгові, і які люблять своїх дітей, будуть пильно наставляти своїх дітей на дорогу справедливості, щоб вони могли служити Господу і жити. Батьки, які упускають це Божественне зобов'язання, показують таким чином, що вони не мають відповідної оцінки їхнього споріднення до Всемогутнього Бога та їхніх обовՙязків до дітей, яких вони народили на світ.

4 Багато століть тому Єгова оголосив свій замір створити і встановити патерналістське (від лат. батьківське) правління під пануванням Його Улюбленого Сина. Тим правлінням є велика ТЕОКРАТІЯ, через яку Ісус Христос вживає батьківське піклування в інтересах людей, які житимуть на землі. Він є Царем і Отцем тих, котрі слухаються Його, і вони як Його діти звертатимуться до Нього як до "Отця". БОГ ЄГОВА є ЦАРЕМ ВІЧНОСТІ та джерелом життя, і ніхто не може отримати життя проти Його волі. Єгова наділив свого улюбленого Сина, Царя повним авторитетом давати життя для тих, які отримають життя вічне. У цих останніх днях Всевишній зробив цей факт ясним для тих, які втекли до Господа і там знайшли притулок.

5 Мімічний бог, сатана, який у виконанні свого задуму засліплює людей і відвертає їх від Бога Єгови, час від часу встановлює підробку патерналістсь кого правління, в якому вживає релігію та політику, щоб тримати людей у підданстві. Таке підроблене правління стверджує, що володіє за Божествен ним правом, однак така заява є повністю фальшивою. Невдовзі такий фальшивий патерналізм цілковито занепаде і навіки зникне. Неправдивий патерналізм існував багато століть у різних місцях на землі і знеславлював ім'я Єгови. Такі правління, замість того, щоб бути батьком для підлеглих, поневолювали людей під свій контроль. Справжнє патерналістське правлін ня зробить вільними всіх, хто бажає бути вільним, і хто служить Господу, Царю ТЕОКРАТІЇ.

6 Знаючи кінець від початку у відповідний час Єгова почав сповіщати про свій замір створити і встановити батьківське правління через Ісуса Христа. В Біблії Бог говорить про народження дитини, яка буде володіти як Цар і дасть життя іншим, і задовго до народження немовляти написані були в пророцтві Єгови відносно Ісуса Христа такі слова: "Бо народилось нам немовля, і дано нам Сина". (Ісаії 9:6) Це означає, що у відповідний час народиться немовля від Божої всесвітньої організації, котре стане Царем і буде панувати світом у праведності. Те немовля чоловічої статі народилося в яслах у Вифлеємі, і в той час ангел Єгови сповістив цю звістку людям, яких Бог вибрав як свідків: "Бо нині народився вам у місті Давидовому Спаситель, Котрий є Христос Господь". Водночас Єгова велів своїм ангелам доручити тоді й потім, усім людям доброї волі на землі, цю звістку: "Слава на висоті Богу, і на землі мир усім людям доброї волі". (Луки 2:10-14, Ротердам) Це значить, що ті, котрі мають добру волю до великої ТЕОКРА ТІЇ, отримають мир і всі належні до нього благословення, і тепер настав Єговою призначений час, коли всі, котрі мають добру волю до Нього, можуть отримати такі благословення.

7 Щодо сили, влади та слави того народженого в яслах немовляти Єгова через свого пророка каже: "Володарювання на раменах Його"; маючи на увазі велике ТЕОКРАТИЧНЕ ПРАВИТЕЛЬСТВО. Той великий Правитель водитиме людей правим шляхом, і як про це написано: "І назвуть ім'я Йому: Дивний, Порадник". Усі люди, які дотримуються Його поради, неодмінно ходять правильним шляхом.

8 Одне з імен дано Йому "Бог кріпкий", значить, що всяка влада на небі й на землі перебуває повністю в Його руках. (Мат. 28:18) Він є названим "Отцем будучого віку", бо Йому дана влада давати вічне життя послушним одиницям роду людського. Це означає, що ті, яким Він дає життя, ніколи не помруть, і ті, котрі вірні та послушні Йому, житимуть віками і виконуватимуть Його замір. Один з Його титулів також є "Князь Миру", що означає, що Він є великим патерналістським Правителем, і Його правлінню миру і справедливості ніколи не буде кінця. (Ісаія 9:6,7) Влада, надана Йому Єговою, означає, що територія панування Христа, Царя-батька, належить Йому, а не Його підданим. Люди наповнять землю і прикрасять її в довірі. Це є дорогоцінна і благословенна довіра, у виконанні якої діти Царя повинні будуть мати привілей і радість. Таким чином, Господь наділяє своїх дітей великим і чудовим привілеєм і честю. Великий Цар є "Насінням Авраама" згідно з Божою обітницею, спершу даною Аврааму (Буття 13:14-17), і Він буде володіти землею, а Його діти прикрасять її і будуть вживати на славу Єгови вічно. Ісус Христос став Царем багато століть тому, і воля Єгови, Його Отця, була, що Він мав чекати аж до 1914 р., і тоді взяти у володіння Царство та вигнати ворога. Його першою роботою після взяття влади є оголошення ім'я Єгови, і щоб Його слуги проголосили те ім'я по всій землі, і тоді знищити лукавого правителя остаточно, щоб люди могли мати справедливе правління, жити під ним, і без перешкоди вічно віддавати хвалу імені Всевишнього.

ЧЕРЕЗ ВИКУП

9 Через право викупу улюблений Син Божий стає Царем і Отцем своїх підданих, що живуть. Його ціна викупу була Його власна дорогоцінна кров. Він промовив притчу, пояснюючи це, де Він уподібнює себе купцеві, що знайшов великий скарб, захований у полі, і що з радістю продав усе, що мав, що означало Його власне людське життя, і тією ціною викупив те поле і скарб. (Мат. 13: 44-46) Та ціна охоплює Уряд і всіх підданих, що живуть під тим Урядом. Він говорить про себе як про Доброго Пастиря, який кладе своє життя за своїх "інших овець". (Івана 10:11,16) Через цю жертву викупу Він стає власником усіх, що радісно приходять до Нього і просять про Його благословення. Усім таким послушним одиницям Він дає життя вічне, і через те Він є Отцем усіх, що матимуть життя вічне на землі.

10 Непослух Божому закону веде до нещастя. Це яскраво показано щодо першої людини. Бог створив Адама і дав йому владу стати батьком людей на землі. Адаму і Єві Бог сказав: "Плодіться і розмножуйтеся, і наповнюйте землю". (Буття 1:28) Якби Адам був вірним і послушним, то він би займав особливу позицію з усіма своїми нащадками. Був час, коли Бог спілкувався з Адамом, і якби Адам залишався вірним, то він мав би бути посередником у спілкуванні з усіма його дітьми, передаючи їм послання від Єгови. Він мав чудовий обов'язок щодо інших людей. Навчаючи Єву і своїх дітей закону Божому, Адам міг займати місце пророка або речника для Єгови та інших. Адам був самолюбним, став добровільно непослушним і втратив усе. Він не тільки втратив право життя вічного для себе, але й втратив його для всіх своїх нащадків, і всі вони через наслідство підпали під прокляття. (Рим. 5: 12) Сатана, головний серед демонів, є тим, що накликав загибель на Адама, а через це накликав нещастя на всіх людей, і без Божої допомоги свого часу всі люди на землі пропали б навіки. Але Божа допомога була дана через Ісуса Христа, Відкупителя. - Івана 3:16

11 Диявол не може перешкодити Божому замірі, який створив землю, щоб на ній жила людина. Отже, Бог зробив провізію для "другого Адама", який буде давати життя усім послушним одиницям, і зробить землю справедливим і чудовим місцем для життя. (1 Кор. 15:45,47) Через право викупу і через владу та силу, яку Ісус Христос отримав від Єгови, Ісус Христос став другим Адамом, володіє землею, відновить та наділить життям усіх відкуплених, що посвятять себе в повній покорі до Його закону. Ісус каже: "Бо ж Син Людський не для того прийшов, щоб Йому служили, але щоб послужити, та й душу Свою віддати для відкуплення багатьох". - Мат. 20:28

12 "Багато хто", що вжиті в цьому тексті, є тими, котрі мають повну віру в Бога, котрі є послушними та служать радісно ТЕОКРАТИЧНОМУ УРЯДУ. Щодо цієї справи написано: "Бо так полюбив Бог світ, що віддав Сина Свого Єдинородного, щоб кожен, хто вірує в Нього, не загинув, але мав життя вічне. Отець любить Сина і все дав у руки Його. Той, хто вірує в Сина, має життя вічне, а той, хто не вірує в Сина, не побачить життя, але гнів Божий перебуває на ньому". - Івана 3:16,35,36

13 Ісус Христос, Цар ТЕОКРАТІЇ, справді дає життя вічне всім своїм підданим, і таким чином Він є насправді "Отцем майбутнього віку": "Бо відплата за гріх - смерть, а дар Божий - життя вічне у Христі Ісусі, Господі нашому". (Рим. 6:23) Одразу після падіння Адама Єгова почав сповіщати про свою чудову провізію через ТЕОКРАТІЮ та благословення, які вона надаватиме усім, що стануть лояльними та вірними підданими тому справед ливому уряду.

КНЯЗІ

14 Під ТЕОКРАТИЧНИМ ПРАВИТЕЛЬСТВОМ Ісуса Христа позиція пророків і князів буде дана тим вірним мужам давнини, які були свідками для ЄГОВИ перед приходом Христа, і які вірою очікували приходу ЦАРСТ ВА або ТЕОКРАТИЧНОГО ПРАВИТЕЛЬСТВА через могутнього Месію. Ті мужі давно померли, однак вони матимуть "Краще воскресіння", ніж багато інших, і те воскресіння прийде через Ісуса Христа, який є "воскресіння і життя". (Івана 11:25) Через таке воскресіння ті вірні мужі стануть дітьми Царя, і їх як своїх дітей Він зробить князями або правителями по всій землі. Вони були колись відомі як "батьки" Божих типічних людей; тому написано про них: "Замість батьків Твоїх, будуть сини Твої; Ти поставиш їх князями по всій землі". - Псалом 45:16

15 Неповний перелік тих вірних людей вміщено в посланні до Євреїв одинадцятому розділі. Коли ті князі виконуватимуть їхні завдання як видимі правителі під ТЕОКРАТИЧНИМ ПРАВИТЕЛЬСТВОМ, тоді не буде більше політиканів, релігіоністів чи комерційних бандитів, щоб грабувати людей. Щодо Царя ТЕОКРАТІЇ та Його князів, або видимих правителів написано: "Ось, Цар царюватиме по правді, а князі правитимуть за законом". (Ісаія 32:1) Закон буде виходити від невидимого Царя, а Його видимі правителі будуть приводити у виконання Його оголошені присуди.

ЖЕНИХ ЦАР

16 Ісус Христос, Життєдавець, має невісту, і Він є Женихом. Його невіста складається з 144 000 створінь, що довели їхню вірність і лояльність Богові та Ісусу Христу, Його Царю. (Івана 3:29) Невіста включає вірних апостолів і вірних християн, що жили в їхні часи і всіх, що померли, як людські сотворіння і були воскрешені, як духовні сотворіння, за винятком "останка", що ще на землі, котрий зміниться з людського до духовного стану, і всі стануть співспадкоємцями з Ісусом Христом, Царем. (Рим. 8:16,17) До таких Ісус сказав: "Будь вірний до смерті, і дам тобі вінець життя". (Об'явл. 2:10) Через вірний послух до Єгови та Його ТЕОКРАТИЧНОГО ПРА ВИТЕЛЬСТВА під Ісусом Христом ті вірні члени приготовані для нового уряду. (Об'явл. 19:7) У призначений Єговою час ті вірні одиниці були воскрешені й стали частиною ТЕОКРАТИЧНОГО УРЯДУ, і відносно них написано: "І побачив я престоли, й тих, хто на них сидить, що їх судити дано, й (бачив я, англ.) душі обезголовлених за свідоцтво Ісусове, й за Боже Слово, що не вклонились звірові, і не вклонились його образові, і не взяли пՙятна на чоло своє, і на руку свою. Вони ожили і царювали з Христом тисячу років". - Об'явл. 20:4

17 Прославлений Цар, Ісус Христос, та Його царська невіста були представлені у великому пророчому образі, що його зробив Єгова з Ісааком та Ревеккою, де було сказано: "Нехай будуть від тебе тисячі тисяч народжені, і нехай нащадки твої будуть володарювати оселями ворогів твоїх!" (Буття 24:60) Це означає, що царська сім'я, Цар і Його невіста, побачать ворогів вигнаними, і вони візьмуть у володіння всі речі, які колись мали ті, котрі ненавиділи ТЕОКРАТІЮ.

18 Вірні апостоли є членами невісти Христа, і до них Ісус сказав: "Ісус же сказав їм: істинно кажу вам, що ви, що пішли за Мною, - у новостанні, коли Син Людський сяде на престолі слави Своєї, сядете й ви на дванадцяти престолах судити дванадцять поколінь Ізраїлевих". (Мат. 19:28) Ці слова Царя доводять, що там буде відновлення людства, а великим Життєдавцем відновлених одиниць є Ісус Христос Цар.

19 Вибір членів ТЕОКРАТИЧНОГО ПРАВИТЕЛЬСТВА, які будуть співтоваришувати з Ісусом Христом, Царем, відбувався впродовж останніх 1900 років і тепер практично закінчений. Господь Ісус прийняв Царство і почав правити в 1914 р., і в 1918 р. Він почав судити тих, які посвятилися творити Божу волю. Вибравши вірних і признаних одиниць, Він вислав їх як своїх слуг бути свідками для великого ТЕОКРАТА, Його ім'я і Його правительства. Останок перебуває ще на землі, і вони повинні обՙєднатися і з радістю приєднатися до Ісуса Христа, щоб розповсюджувати запрошення всім людям доброї волі тепер на землі прийти і брати задарма правду життя; і ті що будуть послушними будуть жити. (Об'явл. 22:17) Таким чином, небесний рід приносить звістку життя земному роду, і щодо цього написано є: "Рід перед родом буде вихваляти діла Твої, і сповіщатиме про могутність Твою". - Псалом 145:4

ІНШІ ДІТИ

20 Після розповіді про вірну духовну громаду , яку Ісус викупив своєю власною кров'ю, і яка буде співучасницею з Ним у ТЕОКРАТИЧНОМУ ПРАВИТЕЛЬСТВІ, Ісус каже: " І інші вівці маю, що не з цієї кошари; і тих я мушу привести, й голос мій почують, і буде одно стадо, й один пастир". (Івана 10:16) "Інші вівці" Господа, які згадуються тут, - це ті, що становитимуть "велику громаду", і житимуть вічно на землі. (Об'явл. 7: 9-17) Вони зазнають відновлення. Безліч таких людей тепер живе на землі, і вони чують вістку про життя, радісно відповідають, і, доводячи свою невинність, вони житимуть і ніколи не помруть. Та благословенна громада була представлена синами Ноя, які були перенесені безпечно через потоп з їхнім батьком Ноєм. Тут Ной представляв великого Життєдавця. Після потопу всі народи землі походили від Ноя, їхнього батька. (Буття 10 гл.) Так само і люди, які будуть переведені через Армагедон, і які становитимуть "велику громаду", разом з усіма іншими, що житимуть після Армагедону, походитимуть від Царя-батька, Ісуса Христа. Ім'я Єгови і Його ТЕОКРАТИЧНЕ ПРАВИТЕЛЬСТВО через Ісуса Христа тепер проголошується по землі, і багато хто чує і втікає, заявляючи себе під Теократичним правительством справедливості. Ті, які чують та є послушними, є майбутніми дітьми Царя.

21 Такі люди доброї волі, котрі підкоряються ТЕОКРАТІЇ, тепер бачать, що Ісус Христос, Цар прийшов, і що Його давно обіцяне правительство справедливості прийшло. Вони вітають і прославляють Ісуса Христа, Царя, і шукають життя через Нього, так само, як це було представлено громадою дітей у Єрусалимі, що наповнили храм та вигукували до Ісуса: "Осанна Сину Давидовому!" (Мт. 21:15) При тому випадку релігіоністи намагалися закрити вуста дітей, і Ісус словами докору сказав до них: "Хиба ви ніколи не читали: Що з уст немовляток і ссущих вчинив єси хвалу?" (Мт. 21:16) У теперішній час діти Царя радісно вітають Ісуса Христа, проголошуючи ТЕОКРАТИЧНЕ ПРАВИТЕЛЬСТВО, а релігіоністи теперішнього часу намагаються закрити вуста тим дітям, але не можуть. Бог може зробити, що каміння кричатиме, і Він буде наглядати за тим, щоб Його діти повідомляли про вістку перед людьми, які бажають слухати. Релігіоністи загубили свою нагоду, і тепер діти з милості Господньої підносять радісну пісню і проголошують її далеко і широко, і як Господь заявляє, це затуляє вуста ворогові. Діти перебувають тепер у милості Господа і радісно служать Йому, і вони побачать ворогів ТЕОКРАТІЇ розбитими.

СПРИЯТЛИВИЙ ЧАС

22 Давно Єгова призначив час і пору для виконання свого заміру відносно ТЕОКРАЇЇ, і в Його призначений час кожен наступний крок матиме місце. Коли відповідний час приходить, Господь повчає своїх старанних і послушних одиниць дороги, якою вони мають іти, і з цією метою Він пояснює таким людям значення Свого Слова, як Він і обіцяв: "Спрямовує покірних до правди, і навчає смирних Своїх шляхів. Всі дороги Господні - милість і правда для тих, хто зберігає заповіт Його та свідчення Його. Хто є та людина, що боїться Господа? Йому вкаже Він шлях, який обрати. Душа його перебуватиме в добрі, і насіння його успадкує землю. Довірність Господня для тих, хто боїться Його, і заповіт Свій Він відкриває їм". - Псалом 25: 9,10, 12-14

23 Кожне дитя, яке посвячується тепер ЄГОВІ та Христу Царю, може з довірою сподіватися, що буде веденим правильною дорогою, бо тепер настав Господній призначений час зібрати до себе своїх "інших овець". Сталося це в 1914 р., що ЄГОВА дав вказівку Ісусові Христу приступити до своєї функції Царського уряду, і відносно чого написано: "Пошле Господь жезл сили Твоєї з Сіону, і пануй серед ворогів Твоїх". - Псалом 110:2

24 Перша робота Царя була дати наказ вірним слугам проголосити ім'я ЄГОВИ, Всевишнього, і розповідати про Його ТЕОКРАТИЧНЕ ПРАВИТЕЛЬСТВО з Ісусом Христом, і коли це буде завершено, тоді Він знищить сатанське правління, що буде здійснено в Армагедоні.

25 З 1918 р. Господь слави і сили судить народи; як написано: "І зберуться перед Ним усі народи, і відокремить одних від інших, як пастир відокремлює овець від козлів". - Мат. 25:32

26 Не є необхідним для людей бачити Господа своїми очима, щоб Він судив їх. Він присутній невидимо для людських очей, і Він судить їх на основі їхнього посвячення або порушуючого мотиву, коли вони чують про Його царство. Протягом того суду майбутні діти Царя, яких Він називає Його "інші вівці", стають відокремлені від непослушних одиниць, яких Він називає "козлами", і Його "інші вівці" стають поставленими на бік Царської ласки та спасаючої сили: "І поставить овець на правий бік Свій, а козлів на лівий". - Мат. 25:33 

27 Господь нікого не примушує служити Йому, але Він наділяє своїми благословеннями тих, котрі бажають поступати справедливо, і котрі очікують на справедливе правительство, яке повністю контролюватиме світом. Такі майбутні діти старанно вивчають волю Господа щодо них, і вони поспішають виконувати її. Через те, що вони стали на бік Теократії і проголошують ім'я великого Царя, їм люто протистоять демони і здемонізовані люди. Майбутні діти Царя повинні під-час цього жорстокого випробуванням залишатися сильними та непохитними за Царя та Його царство, і якщо вони встоять у випробуванні аж до закінчення Армагедону, "Тоді скаже Цар тим, котрі по правий стороні від Нього: "Прийдіть, благословенні Моєго Отця, успадкуйте Царство, що приготоване вам від сотворення світу". (Мат. 25:34) Таким чином, вони стануть дітьми "Отця майбутнього віку", і увійдуть у щедрі благословення, які ЄГОВА приготував для них від заснування світу. Зауважте деякі з тих великих благословень, про які Він згадує у Святому Письмі.

ПАНУВАННЯ

28 Бог Єгова дав Адаму, досконалій людині, панування над певними особливими речами. Той факт, що Адам втратив те благословення через неслухняність, значить, що послушні діти Господа отримають те панування з рук Господа, і воно буде відповідати точно пануванню, яке дане було досконалому Адаму в Едемі. (Буття 1:26,28) Все тоді буде під контролем Христа Царя; і Його діти виконають речі дані Адаму, які він втратив. Щодо цього написано: "Бо не Ангелам Бог підкорив майбутній всесвіт, про який говоримо, а навпаки, деінде хтось засвідчив, кажучи: "Що значить людина, що Ти пам'ятаєш її, або син людський, що Ти відвідуєш його? Не багато Ти принизив його перед Ангелами; славою і честю увінчав його, і поставив його над ділами рук Твоїх, усе підкорив під ноги його. Коли ж підкорив йому все, то не залишив нічого нескореним йому. Нині ж ще не бачимо, щоб усе було йому підкорене". - Євреям 2:5-8

29 Перш ніж узяти контроль над землею, Ісус спершу купив кров'ю життя всіх покірних, і тоді він прийшов у славі, і в честі, і в силі, і в якості ЦАРЯ ЄГОВОГО УРЯДУ, і взяв управління над усіма речами під ТЕОКРАТІЄЮ. Виходячи з цього написано: "але бачимо, що за терпіння смерті увінчаний славою і честю Ісус, Який небагато був принижений перед Ангелами, щоб Йому, по благодаті Божій, скуштувати смерть за всіх". (Євреям 2:9) Він викуповує всіх, що стають Його дітьми.

30 Ці діти включають "князів" і тих, хто з "великої громади". Таким чином, видимі представники та діти Отця, Царя, будуть здійснювати панування над землею, над рибами та полями. Господь дає своє запевнення, що ніхто з тварин, або інших тваринних сотворінь не заподіє шкоди, або насильства щодо Його дітей. Як приклад, маленьке ягня буде ходити з левом, і всі тварини та всі діти стануть справжніми друзями, як написано: "тоді вовк буде жити разом з ягням, і барс буде лежати разом з козеням, і теля, і молодий лев, і віл будуть разом, і мале дитя буде водити їх. І корова пастиметься з ведмедицею, і дитинчата їхні лежатимуть разом, і лев, як віл, їстиме солому. І немовля гратиметься над норою гаспіда, і дитя простягне руку свою до гнізда змії. Не будуть робити зла і шкоди на всій святій горі Моїй, бо земля буде наповнена знанням Господнім, як води наповнюють море". (Ісаія 11:6-9) Тоді буде вічний мир між людиною і твариною, як це оголошено Господом: "І вчиню тоді вмову задля них із зьвірми польовими, з птаством під небом і всім тим, що човгає по землі; й закину луки та мечі й війну з землі, й дам їм жити безпечно". - Осія 2:18; Езекіїля 34:25

31 Діти Царя будуть вжиті Господом для того, щоб зробити землю місцем слави та краси. (Ісая 60:13; 66:1) Доглянута та опікувана його князями та його підданими дітьми земля, стане Царським садом, раєм, прообразом якого був Еден, і все, що в ньому, проголошуватиме хвалу Всевишньому і царю. - Буття 2:15

МАНДАТ

32 Нині народи землі перебувають у передсмертних муках, і скоро розгориться Армагедон, битва цього великого дня Всемогутнього Бога, в якій Христос буде повним переможцем, витісняючи і знищуючи кожну нечестиву річ. У цій битві лукаві та всі гнобителі й противники ТЕОКРАТІЇ будуть знищені. Тоді ті, що переживуть Армагедон, "велика громада", діти Царя, будуть виконувати божественний мандат, який Бог дав Адаму, і який Адам втратив через непокору.

33 Божий замір не може провалитися. (Ісая 46:11) Він дав своє слово, що земля буде населена праведними людьми. Сини Ноя виконали картину, що відноситься до того божественного доручення. (Буття 9:1) Діти Царя виконають цей божественний мандат у дійсності та повноті на славу Господа. Дітям царя дано наступний мандат: "будьте вірними, розмно жуйтеся і наповнюйте землю". Таким чином покірними дітьми Царя буде виконано найбільший привілей, який коли-небудь було дано людству.

34 Виконання цього божественного мандата є одним з багатьох благословень, що поставлені перед Йонадабами, як покірними, очікуваними дітьми Царя, і вони будуть приводити його до виконання на славу Бога і Царя, коли Армагедон минеться. Праведні сотворіння будуть виконувати цей мандат в праведності, і вони будуть чинити так під наглядом Царя праведності. Під Його наглядом діти Царя, складаючи "велику громаду", одружуватимуться і народжуватимуть дітей у праведності, ці нащадки також будуть дітьми Царя. "Не будуть трудитися марно і народжувати дітей на горе, бо будуть насінням, благословенним від Господа, і нащадки їхні з ними". (Ісаія 65:23) Таким чином, земля, під правлінням ТЕОКРАТИЧНО ГО УРЯДУ, буде заповнена досконалими людьми, які будуть вічно славити і вшановувати ім'я Єгови та ім'я Його Царя. Вони будуть людьми Господа, і Він буде їхнім Богом і життєдавцем. Тоді малюки не хворітимуть і не вмиратимуть. Кожному буде дана повна можливість довести цілковиту посвяту Цареві та Єгові, а якщо й буде смерть, то тільки через добровільну непокору, і за такими не будуть сумувати чи плакати. - Об'явлення 21:4, Езекіїля 24:16-18; також Оправдання, книга перша, сторінки 332-334 (в англ. варіанті).

35 Шлюб є божественною установою тому Всемогутній Бог освятив його. Під правлінням лукавих шлюб став пародією. Під правлінням Царя ТЕОКРАТІЇ шлюб буде святим і на славу Бога. За днів старого, образного заповіту люди Бога, які любили Його, шукали керівництва Господа у виборі дружини для чоловіка. (Буття 24:1-67) Це принаймні можна припустити, що під ТЕОКРАТІЄЮ чоловік і жінка шукатимуть лиця Господа, Царя, і проситимуть Його вибрати дружину для чоловіка. Через те, що Армагедон близько, це було б мудрим, для тих, хто сподівається належати до "великої громади", а відтак виконати божественний мандат, очікувати на Господа і шукати Його керівництва, і просити скерувати їх, щоб обрати спутника. Оскільки "велика громада" виконуватиме божественний мандат у праведності, вони потребуватимуть і дуже бажатимуть керівництва їхнього "Дивного Порадника", Царя слави, і Він безсумнівно наставить тих, хто наполегливо шукає Його поради та керівництва.

36 "Велика громада" породить дітей у праведності для честі Царя. Щодо цього написано: "У великій кількості народу - велич царя, а в малій кількості народу лихо князеві". - Притчі 14:28

37 Під правлінням Христа Царя "велика громада", як діти Царя, тішитимуться народжувати дітей і навчатимуть їх шляхів праведності, щоб ті могли жити вічно в праведності. Щодо цього написано: "Ось спадщина від Господа: діти; нагорода від Нього - плід утроби. Що стріли в руці сильного, то сини молоді. Блаженна людина, що наповнила ними сагайдак свій! Не залишаться вони в соромі, коли будуть говорити з ворогами у воротах". (Псалом 127:3-5) Сьогодні ті, хто люблять Єгову та Його Царя, не соромляться проголошувати ТЕОКРАТІЮ через Ісуса Христа, але вони спокійно та з радістю говорять своїм супротивникам, розповідаючи їм, які дивовижні речі Бог приберіг для тих, хто з радістю служить Йому.

ОБОВ'ЯЗКИ БАТЬКІВ

38 Коли Мойсей стояв перед типічними людьми заповіту Єгови на рівнинах Моава і передавав інструкції від Єгови, він знав, що незабаром після цього діти, які там були присутні, посядуть місце своїх батьків у лавах Божої армії. Переконливо і наполегливо Він нагадав батькам про їхні обов'язки щодо їхніх дітей. Він закликав їх уважно і з вірою навчати правди своїх дітей. Тоді це було важливо; виконання цього є дуже важливим і тепер. Сьогодні Ісус Христос, більший Мойсей, зібрав своїх людей заповіту перед собою, і наполегливо каже їм навчати своїх дітей шляхам праведності, зберігаючи перед ними ім'я Єгови, Його Теократичного Правительства через Ісуса Христа, і важливість цілковитого й несамолюб ного посвячення Єгові та Його правительству. Ми знаємо, що в найближчо му майбутньому останні члени урядових спільників з Ісусом Христом повинні залишити своїх дітей і перейти до вищих обов'язків і служби. Це буде благословенним привілеєм майбутніх дітей, під прямим керівництвом вірних "князів" або управителів на землі, приводити до виконання божественний мандат щодо наповнення землі праведними людьми. Нехай тепер батьки, які в угоді о Царство слідкують за тим, щоб бути послушними Божим заповідям, і старанно навчають своїх дітей щодо ТЕОКРАТІЇ. Не нехтуйте цим! Найбільша перевага батьків, яку вони зараз можуть дарувати своїм дітям - постійно вказувати їм на Царство і на те, що воно означає для людства. Якщо такі батьки виховають своїх дітей "у науці та настанові Господній" і не ухиляться від цього навчання, благословенні будуть ті батьки й діти, хто таким чином підкоряються! - Ефесянам 6:4; Приповісті 22:6

ОБОВ'ЯЗКИ ДІТЕЙ

39 Ті, хто є дітьми помазаних, і ті, хто бажає жити, повинні завжди пам'ятати настанови Божого Слова: "Діти, корітеся своїм батькам у Господі, бо цього вимагає справедливість". (Ефесян 6:1) Ці слова означають, що діти повинні слухати інструкції, які вони отримують від своїх батьків, що є у Господі, та підкорятися Його настановам. Ба більше, написано: "Шануй батька твого і матір твою, це перша заповідь з обітницею: щоб було тобі добре, і будеш довголітній на землі". - Ефесянам 6: 2,3

40 "Вічний Батько" цих дітей Ісус Христос і їхня справжня мати - головна організація Господа. Якщо ви, діти, проявляєте старанність і продуктив ність у школі цього світу, більше того ви повинні бути тепер старанні в збільшенні продуктивності в школі під ТЕОКРАТИЧНИМ ПРАВИТЕЛЬ СТВОМ.

41 Незабаром ви можете зустрітися з Авраамом, Даниїлом та іншими вірними мужами, які будуть тут як досконалі люди, діючи, як управителі нового світу. Завзято шукайте їхніх інструкцій і дотримуйтеся їхніх слів мудрості та милості, бо вони навчать вас шляхів праведності. Будьте впевнені в їхньому керівництві, бо вони князі Господні. Щодо їхнього приходу як праведних управителів Ісус сказав: "Що многі прийдуть од сходу й заходу, та й сядуть з Авраамом, з Ісааком і з Яковом у царстві небесному". (Матвія 8:11) Сидіти з ними не означає залишатися бездіяль ними, але означає відпочивати з ними в цілковитій довірі, знаючи, що вони праві і, перебуваючи з ними, ви йдете дорогою праведності.

42 Ваш нинішній обов'язок є великої важливості та відповідальності. Ісус Христос, Цар, тут, повністю готовий і озброєний для великої битви Армагедону, і тепер Його вороги будуть ковтати пил. Перед виконанням цього вироку з великою владою, Він наказує, щоб усі, хто любить Його, були активні в проголошенні ТЕОКРАТІЇ на славу Єгови. (Вихід 9:16) Якщо ви сподіваєтесь жити, і якщо любите "Вічного Отця", Царя, ви будете добровільно і з радістю прислухатись до Його слів і підкорятись їм; як це написано: " В день потуги твоєї буде нарід твій готовий у сьвятій оздобі; з лона зарева раннього спаде тобі роса молодості твоєї. " (Пс. 110:3) Чи готові ви повністю виконати ваш обов'язок? Тоді ось заповідь Господа, написана в Біблії в Об'явленні 22:17: "і Дух і невіста кажуть: прийди! І той, хто чув, нехай скаже: прийди! Той, хто спраглий, нехай приходить, і той, хто бажає, нехай бере воду життя задарма".

43 Христос Цар є тим великим Духом, і Його невіста тут згадана є членами тіла Його уряду; і ви є майбутніми дітьми Царя, і як наслідок можете жити вічно на землі. "і Дух і невіста кажуть: прийди!" Прийти куди? Прийти і міцно стати на боці ТЕОКРАТИЧНОГО ПРАВИТЕЛЬСТВА. Мовою Ісуса: "нехай біжать у гори"; значить, до Бога та Ісуса Христа, великого ТЕОКРА ТА та Його Царя. Якщо ви чуєте і підкоряєтеся, тоді Цар вам каже: "І той, хто чув, нехай скаже: приходь!". Слово "скаже", скаже кому? "Скаже" всім, хто бажає чути повідомлення щодо ТЕОКРАТІЇ. Це означає, що ви маєте тепер старанно і дуже активно робити відомим ім'я Царя і Великої ТЕОКРАТІЇ. Заради якої мети це повідомлення тепер має доставля тися? Ісус відповідає, що всі, хто бажає справедливості та життя, повинні тепер прийти і поставити себе під охорону Господа і знайти дорогу до життя.

УРЯД

44 Апостол, під натхненням від Господа, давно написав ці пророчі слова: "А втім, ми, за обітницею Його, чекаємо на нове небо та нову землю, на яких мешкає правда". (2 Петра 3:13) "Нове небо" є ТЕОКРАТИЧНИМ ПРАВЛІННЯМ, невидимою правлячою силою в руках Христа; і цей уряд прийшов. "Нова земля" - нове правління під князями Царя слави; і ці князі можуть прийти в будь-який час. Це є праведне правління або уряд, щодо якого Єгова спонукав написати в Біблії: "Коли множаться праведники, веселиться народ". (Притчі 29:2) Таким є запевнення від Єгови, що день радості для людей попереду і що всі, хто підкоряється закону ТЕОКРАТИЧНОГО УПРАВЛІННЯ, тішитиметься вічно.

45 Це пророцтво в процесі виконання є спалах світла з небес, даний тепер, коли темрява вкрила лукаве правління цього світу і темрява, яка збільшується, нависла над націями. Цей маяк світла надії для всіх, хто любить справедливість. Як майбутні діти Царя, зараз ваш великий привілей і обов'язок - поспішити виконати заповідь Господа, несучи послання надії Єгови народам землі, котрі бажають чути його. Вчиняючи так, охоче, впевнено і без страху перед демонами чи людьми, ви доведете свою любов великому ТЕОКРАТУ і Його Цареві в цей день суду. - 1 Івана 4: 17,18

46 Правителі народів за допомогою сьогоднішніх диктаторів не залишають надії для людства. Усі народи зараз стривожені війною, голодом, епідеміями, хворобами і смертю. Ваш привілей і обов'язок є високо підняти прапор ТЕОКРАТІЇ і, як співаки нового світу, вказувати охочим людям шлях до безпеки і життя. Під правлінням ТЕОКРАТІЇ ніколи більше не буде війни між людьми, бо Господь Бог дав слово, що буде вічний мир. (Ісаія 9:7) Праведний Цар правитиме в справедливості, і кожен послушний буде справедливий щодо інших перед Господом. Люди несамолюбно працюватимуть разом, і "перекують вони мечі свої на орала, а списи свої на серпи, і не підніме народ на народ меча, і не вчитимуться більше воювати. Але кожен буде сидіти під своєю виноградною лозою і під своєю фіґовницею, і ніхто не буде лякати їх, бо вуста Господа Саваота прорекли це". - Михея 4:3,4

47 Голод і нестача будуть невідомі під ТЕОКРАТИЧНИМ ПРАВИ ТЕЛЬСТВОМ. Там буде достаток для всіх, і всі їстимуть їхню їжу в радості й достатку, як це написано: "і зробить Господь Саваот на горі (ТЕО КРАТИЧНЕ ПРАВЛІННЯ) цій для всіх народів трапезу з тучних наїдків, трапезу з чистих вин, з туку кісток і з чистісіньких вин, і потоптана буде смерть назавжди, і витре Господь Бог сльози з усіх лиць, і зніме ганьбу зі Свого народу на всій землі, бо так говорить Господь". - Ісаія 25:6,9

48 Велика й довгоочікувана ТЕОКРАТІЯ прийшла! Підніміть свої голови з радістю. Ідіть і розкажіть про радісну звістку ТЕОКРАТИЧНОГО ПРАВИТЕЛЬСТВА всім, хто бажає чути. Ті, хто чують і підкоряються, приєднаються до вічного прославляння Єгови, яке тепер лунає в небесах, як це написано в пророцтві Всевишнього: "Звірі й усяка худоба, плазуни й птахи крилаті, царі земні й усі народи, князі та всі земні судді, юнаки й дівиці, старі й сини, нехай хвалитимуть Господнє Ім'я, бо ім'я Його єдиного звеличене, слава Його на землі й на небесах. Він підніс ріг народу Свого, славу всіх святих Своїх, синів Ізраїлевих, народу, близького до Нього. Алілуія". - Псалом 148:10-14

МОЛИТВА ЦАРСТВА

Більшість молитв є просто формальністю, яку багато хто виконує в якихось релігійних будовах. Для інших це насмішка. Деякі молитви чуємо від людей, деякі по радіо, або в інших місцях на публіці. Деякі моляться зі щирим бажанням, щоб воля їхнього Творця і Бога здійснилася щодо них. Такою, вочевидь, була причина, чому послідовники великого Учителя Ісуса попросили Його навчити їх як молитися. Якщо це було важливо для апостолів Ісуса пізнати, як молитися, то, звісно, це важливо для всіх навчитися, як молитися з розумінням, якщо хто очікує, що їхні молитви будуть почуті. Тепер, який є відповідний метод для таких, щоб вживати його в молитві?

Відповідь на це має бути знайдена в Писаннях і ніде більше. Запис у Луки 11:1 є таким: "Сталося так, що коли Він в одному місці молився, та й припинив, то один з учнів Його сказав до Нього: Господи, навчи нас молитися, як і Йоанн навчив учнів своїх". Ісус відповідав: "Моліться ж так: Отче наш, сущий на небесах, нехай святиться ім'я Твоє". (Матвія 6:9) Видно, що Ісус спрямовує цю молитву до Нього, "Якого одного ім'я Єгова (англ. варіант)", і який зветься Отцем. (Псалом 83:18) Це не означає, що Бог є Отцем усьому людству, ані братерство всіх людей, як деякі релігійні люди фальшиво вчать. Бог Єгова є Отцем тільки тим, хто народжений з духа для життя в небі і тим людям доброї волі, які стоять у лінії, щоб стати синами на землі під Царством, і це після того, як вони цілком посвятять себе Йому, щоб творити Його волю.

Неминуче це правило виключає всіх тих, хто не є синами Бога. Прохач, після такого звернення до Єгови, підтверджує, що Він є великим вічним Богом, що Його ім'я є святим і буде оправдане Його великим Оправдатилем і Царем Ісусом Христом, і що Єгова Отець заслуговує на отримання всієї слави і поклоніння. Це показує велику повагу з боку звертаючогося до великого Єгови. Немає нічого, що підтримало б висновок, що прохач може нешанобливо поспішати в присутності Всевишнього. Як відрізняється це від того, що ми часто чуємо, а саме, що деякі особи публічно моляться і зарозуміло кажуть Богові, що Він має робити, як у теперішній час публікується в новинах щодо Європи, яку роздирає війна.

"Нехай прийде Царство Твоє; нехай буде воля Твоя і на землі, як на небі", - так продовжується молитва. (Матвія 6:10) Цей вислів означає, що прохач висловлює себе в повній згоді з Божою святою волею, що він бажає приходу Божого Теократичного уряду, щоб це царство могло правити на землі до країв, щоб воля Бога могла виконуватися і на землі як і на небі. Прохач бачить несправедливість, хвороби та смуток на землі і що єдине Царство Бога є визволенням; і в такий спосіб він виражає своє покірне, щире бажання бачити Божу волю, яка керує серцями всіх людей, що живуть, замість того, що зараз контролює самолюбними людьми.

Теократичний Уряд є "Царством Небесним", бо це уряд Єгови Бога, який керує З НЕБЕС за допомогою призначеного представника, Ісуса Христа, Царя. Великим Теократом є Єгова Бог, Всемогутній. Теократія є Його урядом, який правитиме світом у справедливості на славу і честь імені Єгови і який повністю оправдає Його ім'я перед усіма сотворіннями. Цар цієї Теократії, або той, хто править під прямою вказівкою великого Теократа, є Ісус Христос. Під час Його хрещення в річці Йордан Ісус був помазаний Єговою як Цар. (Дивись Матвія 3:13-17) Тоді Ісус розпочав свою роботу несення свідоцтва про ім'я свого Отця. Його найперша промова, і кожна наступна, звеличувала ім'я Єгови. Коли Він вперше проповідував, після свого помазання, Він сказав: "наблизилося Царство Небесне". (Матвія 4:17) Це була буквальна правда з тієї причини, що Ісус, Цар, був присутній тоді там, і говорив з тими, хто чув Його. Більше ніж через три роки після цього Ісус ходив серед багатьох людей, відвідуючи їх від хати до хати в містах і селах, розповідаючи їм правду про свого Отця, Бога Єгову, і про Його Царство. У всякий час Він наголошував на першорядній важливості Царства, яке є Теократією, і Він особливо заповідав своїм послідовникам завжди молитися Єгові Богові: "Нехай прийде Царство Твоє, нехай буде воля Твоя і на землі, як на небі". - Луки 11:2

Не рідко можна почути від релігійних священиків, що нинішні царства цієї землі тут за божественним правом і що, отже, вони представляють Бога. Це повністю суперечить тому, що Ісус сказав. Коли Він стояв перед римським управителем, Понтієм Пилатом, він заявив: "Царство Моє не від світу цього". (Івана 18:16) Причина, чому Він тоді так сказав у тому, що протягом довгого часу Сатана був "богом цього світу". Ісус навчав своїх учнів зберігати свої серця в гармонії з Ним, і терпляче чекати і молитися про час приходу, коли Царство Бога має бути встановлене і коли воля Бога буде виконана тут. Це виражає надію, що в Богом назначений час Його Царство буде встановлене для користі покірного людства.

Передбачається, що той, хто молиться, як зазначено вище, шукає пізнання волі Бога через вивчення слова Бога, і зі Слова Божого він знає, що в Богом встановлений час Ісус Христос візьме управління над справами землі, що Він зв'яже Сатану, щоб він не міг більше обманювати народи, і що Царство буде встановлено у мирі та справедливості серед людей, і що люди зможуть бути привернуті назад, до гармонії з Ним. Це було справжнім бажанням вірних і праведних християн протягом століть. Він не має належним чином молитися до Бога, щоб навернути світ, бо він знає із Слова Божого, що релігійні системи не навернуть світ, але що "в останні дні настануть часи тяжкі. Бо люди будуть самолюбні, сріблолюбні, пишні, горді, хулителі, батькам непокірні, невдячні, безбожні, нелюбовні, непримирливі, осудливі, невдержливі, люті, вороги добра, зрадники, напастники, пихаті, що більш люблять розкоші, ніж Бога, ті, що мають вигляд побожності, а сили ж його відреклися. Від таких віддаляйся". (2 Тимофія 3:1-5) Отже, християнин молиться, щоб воля Божа і замір оправдати Його ім'я через Царство були виконані, і він знає зі Слова Господнього, що Його замір полягає в тому, щоб установити своє Царство серед людей. Тому правдивий християнин ревно повідомляє інших людей про Теократичний уряд, щоб вони могли мати надію на полегшення при існуючих стражданнях і дізнатися про благословення, які прийдуть через те Царство.

Авторизована версія, або версія короля Якова, Матвія 6:10 говорить: "нехай буде воля Твоя і на землі, як на небі". Якщо під словом "небеса", яке тут вживається, мається на увазі суд Єгови, то, звичайно, Божа воля завжди виконувалася в Його суді. Але слово "небеса" не може бути обмежене тільки престолом Єгови. Було повстання в невидимому, а також у видимому царстві. Коли настав час, щоб викинути бунтівників в 1914 році, у той час безперервне правління Сатани над світом закінчилося,. Тоді Бог послав жезл сили з Його столичної організації Сион з інструкціями та владою Ісуса Христа, Царя, щоб Він "панував серед ворогів Своїх". (Псалом 110:2) Яке б ми не дали пояснення словам Учителя в молитві, якої він навчав, це анітрохи не перешкоджає тому факту, що Сатана був на небесах і тепер скинутий з небес; або що це вигнання відбулося в, або одразу ж після 1914 року.

Як сказано у 2 Коринтян 4:3,4, Сатана протягом багатьох століть є "Богом цього світу", і його світ складається зі злих небес і злої землі, а саме, невидимої частини та видимої частини. У 2 Петра 3:13 апостол каже: "Втім ми, за Його обітницею, очікуємо на нове небо та нову землю, на яких живе правда". З цього випливає, що старі небеса диявольські і тому злі, нечестиві. Об'явлення 12:1-12 показує, що Диявол був тепер скинутий з небес. Ісус Христос прийняв владу і правління. Наступний крок є вигнання Сатани і його демонів, і його видимих представників з землі; і потім будуть нові небеса і земля. На них Господь встановить справедливість.

Молитва триває: "хліб наш насущний дай нам на цей день". (Матвія 6: 11) Це означає і буквальну їжу, і їжу для розуму. Сотворіння, яке посвятило себе Богові через посвячення творити Його волю, складається з розуму, волі, серця і фізичного організму. Організм є плоть і кров, як і в усіх людей. Цей організм потребує щоденної їжі для існування. Це є правильним, щоб син просив ці речі в Отця, бо це - воля Бога, щоб Його діти повинні були просити і отримувати те, що є корисним для них. Християнин не просить, щоб йому дали будівлі, землі, фабрики та велику кількість грошей; але він просить, щоб Отець забезпечив його повсякденні потреби, і він просить у довірі, бо Бог Єгова обіцяв, що Його діти не терпітимуть через відсутність необхідного.

Тому цілком властиво для дитини щодня просити Його небесного Отця про їжу та вбрання, яке може бути необхідним, щоб вона могла служити Господу. Це звичайно означає, що вона буде вдячна за те, що вона отримує, і вона буде радіти кожному дню, щоб висловити свою вдячність і словом, і дією за столом та за інших обставин. Дитя Бога росте, поки годує свій розум дорогоцінними речами божественного заміру. Воно має настанову від Господа, щоб не підкорятися цьому світу, але перетворюватися оновленням розуму. (Рим. 12:2) Це означає, що дитя Бога вивчатиме Біблію, Слово Господнє; і доки воно навчається, воно просить, щоб небесний Отець нагодував його дорогоцінними правдами, щоб у відповідний час воно могло бачити, або мати більш ясне розуміння Його великих правд. У цьому відношенні, щоб допомогти всім людям доброї волі в їхній боротьбі з несправедливістю сьогодні, відповідний текст Священного писання підбирається з Біблії впродовж кожного дня року, і в Щорічнику Свідків Єгови подаються відповідні та послідовні коментарі до кожного щоденного тексту. Розглянені тексти і коментарі на початку кожного дня, допомагають посвяченим зустріти складні проблеми, які щоденно виникають, і в такий спосіб вони живляться духовною їжею.

Кожна справжня Божа дитина відчула цей благословенний привілей. Поки вона вивчає Слово Господнє, упевнено довіряючи йому, Господь приводить її в ширші сфери розуміння і виконує щодо неї дорогоцінну обітницю (Притчі 4:18): "Стежка праведних - як променисте світило, що все більше і більше світлішає до повного дня". Господь Ісус сказав щодо живого сотворіння: "Не хлібом одним житиме людина, але всяким словом Божим". (Луки 4: 4) Християнин, отже, проситиме про речі, необхідні для його розвитку як християнина в гармонії з Божою волею.

Далі Ісус продовжує зразкову молитву таким чином: "І прости нам наші гріхи, як ми прощаємо тим, хто грішить проти нас". (Матвія. 6:12), Це - випробування для християнина. Якщо хтось заподіяв йому біль, і він відчуває обурення і відмовляється прощати того, хто кається, він не може сумлінно наблизитися до Бога Єгови в молитві й попросити бути прощеним. Це вчить християнина бути милосердним і добрим та дивитися на нещастя своїх ближніх зі співчуттям і бути готовим пробачити щоразу, коли просять прощення. Якщо ми не будемо готові прощати, то ми не можемо очікувати, що наш Господь пробачить нам. Ми повинні часто приходити до Господа для прощення, визнаючи наші недоліки.

Апостол Петро запитав Ісуса, як часто він повинен пробачити злочинцеві. У Матвія 18: 21,22 написано: "Тоді Петро підійшов до Нього й сказав: Господи, скільки разів прощати братові моєму, що грішить проти мене? Чи до семи разів? Ісус каже йому: Не кажу тобі: до семи разів, але до семидесяти семи разів". Це насправді означає, що ми ніколи не повинні відмовлятися прощати кривднику, якщо той кривдник просить прощення. Наш Господь і Учитель стоїть як Заступник християнина; але це не привід для християнина чинити неправильно, однак якщо він справді вчинить несправедливість, він має привілей піти до Бога в молитві та просити допомоги. (1 Іоанна 2: 1,2) Він повинен розвивати в собі бажання чинити те ж саме по відношенні до ближніх.

Молитва продовжується: "і не введи нас у спокусу, але визволи нас від лукавого". Версія короля Якова тут не дає ясного перекладу, оскільки Бог не вводить нікого в спокусу. (Якова 1:13), в емфатичному перекладі Ротергема говориться: "І не приноси нам спокуси, але врятуй нас від лукавого". Діаглот: "Не покинь нас у випробуванні, але збережи від зла". Американська Виправлена версія: "Але звільни нас від лукавого".

Зазначено, що, коли Господь Ісус зробив посвячення, щоб творити Божу волю, і символізував те посвячення хрещенням у воді, а потім провів сорок днів у пустині, тоді Дияволу було дозволено спокушати Його. (Луки 4:1-4) Він був відтак поставлений на випробовування стосовно того, чи доведе він свою лояльність і вірність Богу під-час випробовування. Він витримав випробування і довів його вірність і зберіг своє посвячення Богу Єгові. В 1 Петра 2:21 апостол говорить нам: "бо ви для того покликані, бо і Христос постраждав за нас, залишивши нам приклад, щоб ми йшли слідами Його". На підтвердження цього апостол Павло оголошує: "Бо Господь, кого любить, того карає; б'є ж усякого сина, якого приймає. Якщо ви терпите покарання, то Бог чинить із вами, як із синами. Бо чи є який син, якого б не карав батько?". (Євреїв 12:6,7) Покарання тут означає перевірку або випробування. Випробування має прийти до кожного, щоб у нього була можливість довести його вірність Богові.

Щодо тих, хто вірний і зберігає їхнє посвячення під-час випробувань, написано в Якова 1:12: "Блаженна людина, що витримує спокусу, бо, будучи випробовуваною, отримає вона вінець життя, що обіцяв Господь тим, хто любить Його". Бог не спокушає людину, але Він дозволяє випробовувати людину; і християнин повинен молитися, щоби Господь Бог не залишав його в тому випробуванні, але щоби Він підтримав його; і він може вірити й бути впевненим, що Господь Бог визволить його. Це справді є час спокуси. Щодо привілею християнина під- час спокуси пише апостол: "Отож, маючи Первосвященика великого, що пройшов небеса, Ісуса, Сина Божого, твердо триматимемося визнання. Бо ми маємо не такого Первосвященика, який не може співчувати нам у немощах наших, але Який, подібно до нас, спокушений у всьому, окрім гріха. Тому приступаймо ж з одвагою до престолу благодаті, щоб отримати милість і знайти благодать для допомоги на часі". - Євреям 4:14-16

Подальші слова Матвія 6:13 знаходимо у версії короля Якова, а саме: "бо Твоє є Царство, і сила, і слава на віки вічні", які все ще повторюються публічно, та при закритих релігійних дійствах; але цих слів не знайдено в старіших рукописах тексту Біблії, а відтак, вони не з'являються в сучасних виправлених версіях. Ті слова - вставка; і очевидно ця вставка була зроблена за намовою Сатани щоб допомогти його агентам нав'язувати людям думку, що царства цієї землі належать Богові. Це несумісно з першою частиною молитви: "нехай прийде Царство Твоє". Однак час настав, коли Господь прийшов до своєї влади і почав своє царювання. Проте варто для християнина продовжувати молитися "нехай прийде Царство Твоє", доки Сатану не буде вигнано повністю, і Божа воля не буде виконуватися на Землі.

Ісус цінував привілей і цінність молитви. Запис у Священному писанні говорить про те що Він неодноразово ходив в таємне місце для молитви, і іноді на всю ніч. Його учні побачили важливість правильно молитися і попросили, щоб він навчав їх молитися. Він навчив їх, і інструкція, яку Він дав їм, застосовується з рівною силою до всіх Його послідовників. Християнин повинен щодня триматися поруч Господа, щоб спосіб зв'язку за допомогою молитви був завжди відкритий між ним і його Отцем, через Господа і Спасителя Ісуса Христа, Голову християн, Визволителя і Царя. 

ЧИ РЕЛІГІЯ Є СВЯТОЮ?

У певних колах "християнського світу" часто публічно вживаються вирази, як-от "наша свята релігія", "його святість", "святий отець" тощо. Водночас закони країн "християнського світу" передбачають суворе покарання для тих, хто винен у непорядній, розбещеній, непристойній розмові чи поведінці в присутності інших, або один з одним, а також за дії, наслідком яких є шкода іншому; і є мільйони людей, які старанно прагнуть жити відповідно до прийнятих моральних норм. Вони добрі й уважні з іншими; вони пристойні у своїх стосунках до протилежної статі; вони дотримують ся законодавства країни; вони старанно уникають зла і намагаються робити добро, і є, отже, тими, кого зазвичай називають "природний аристократ". Багато хто вважає, що такий напрям поведінки гарантує для них вічне щастя на небесах. Однак багато людей зі світу, котрі не претендують на те, щоб бути християнами, можуть прийти ближче до виконання цього стандарту, ніж ті, які стверджують, що вони посвячені християни.

Якби кожен дотримувався цього стандарту досконало, то це не було б святістю для Господа, в розумінні Святого Письма. Ті, хто ретельно зважив це питання, розуміють, що для людини практично неможливо бути доско налою в думках, словах та ділі; і тому багато хто був утриманий від спроби бути християнином; і багато хто з християн, маючи неправильне розуміння цього питання через релігію, стали зневірені в цьому. Дехто скаже, що все чого Господь вимагає від людини, щоб вона була досконалою в намірі. Відповідь на це така, що багато чесних, благородних людей світу зазвичай мають намір чинити правильно, а не навпаки. Щось більше, ніж просто добрі наміри, вимагає Той, Хто каже: "Будьте святі, бо Я святий". - 1 Петра 1:16

Святість вимагається від тих, хто побачить Господа. Застереження в Євреям 12:14 є таким: "Намагайтеся мати... святість, без якої ніхто не побачить Господа". Святість, в розумінні Святого писання, означає безуслівне, цілковите посвячення і безперервну несамолюбну відданість себе Богу. Це означає бути відділеним для поклоніння і служіння Богу. Це означає бути повністю збереженим від світських чи суспільних цілей. Святість означає бути цілісним, неушкодженим і стійким до будь-якого шкідливого впливу. Це означає безкорисливу ревність до Бога, як Його справжнього і вірного слуги. Протилежність терміну "святий" є "нечистий; частковий; розділений або ослаблений". Коли ми говоримо про "цілу сонячну систему", ми маємо на увазі всю, повну сонячну систему, а не частину її. Аналогічно, "святість для Господа" означає бути цілковито, повністю й абсолютно посвяченим Господу Богу в сумлінному виконанні обов'язків і зобов'язань, покладених на тих, котрі стають святими.

Чи справді релігія є свята? Чи не правда те, що під-час більшої частини так званої "християнської ери" більшість із тих, хто стверджував, що вони були християнами, але які насправді були релігіоністами, думали, що цілком правильно і по суті це релігійний обов'язок для них брати участь у політиці; шукати влади та обіймати посади в різних гілках світових урядів ; та брати участь в організаціях тверезості й проводити реформи світу? А чи не правда також те, що майже всі такі вдавані християни чесно вважали, що те, що потрібно для них, щоб бути святим, - це бути морально чистим, невинним, доброчесним, порядним; не грабувати, не красти й не чинити інших злочинів; і в той самий час стати терплячим, добрим, побожним і читати релігійну літературу, або навіть Біблію? Чи не правда що це те, що багато хто називають "розвитком характеру" і чи не багато хто з них вважав, що вони можуть удосконалити "характер", залишаючись у тілі? І чи не багато інших, маючи таке релігійне уявлення про святість, стали знеохоченими, тому що вони не змогли досягнути досконалого стандарту?

Таким чином, великий ошуканець, Сатана, обманув багатьох, змусивши деяких бути піднесеними в умах інших і зайняти позицію "святіший за тебе" (Ісаія 65:5), тоді як інші відпали через знеохочення. В такий спосіб, противник відвернув їхні обличчя далеко від ідеального зразка і змусив їх дивитися на себе, і одні впадають в одну крайність, а інші в іншу. Увесь час труднощі полягали в тому, що вони не розуміли свого обов'язку і зобов'язання перед Богом, ані необхідності триматися подалі від усіх перешкод, створених для них противником.

Бог Єгова є святий, бо всі Його шляхи правильні. (Псалом 18:30) Господь Ісус святий, бо Він завжди в гармонії з Богом Єговою, і Його шляхи, тому, завжди були правильними. Усе, що не є в гармонії з Богом - несвяте. Сатана і його організація що складається з релігії, комерції та політики, не тільки є не в гармонії з Богом, але й противостоїть Богу; тому вони нечестиві. Не може бути ніякої участі або товариства між святістю і нечестивістю. Ісус прямо сказав: "жоден слуга не може служити двом панам". (Луки 16:13) Ніхто не може посвятити частину себе Богові, а решту - організації Сатани. У християнина не може бути згоди з організацією Диявола, або будь-якою її частиною.

Кардинал Гіббонс, у його книжці Віра Наших Отців, сторінка 38, пише: "У символі віри, створеному на першому нікейському соборі, в році 325, ми знаходимо ці слова: 'Я вірю в Єдину, Святу, католицьку і Апостольську церкву'". Довірливі люди були спонукувані вважати, що римо-католицька організація є церквою Бога, і з цієї причини вони підкорилися організації, якою керує католицька Ієрархія.

Служіння і місія правдивої Церкви Бога під керівництвом Ісуса Христа, в порівнянні з місією римо-католицької організації, показують, що ці дві беруть точно протилежні напрями. Римо-католицька організація тепер, і протягом багатьох століть була зайнята релігією, політикою і торгівлею для своєї вигоди, і тому нечестива і є ворогом Бога і всіх людей. У Святому писанні "дерево" використовується як символ сотворіння або організації, що складається з сотворінь, і плоди того дерева символічно позначають те, що таке сотворіння, або організація тримає перед людьми як духовну поживу для їхньої поживи та розвитку. Говорячи про те саме, у Матвія 7: 18-23, Ісус сказав: "не може дерево добре приносити плоди погані, ані дерево погане приносити плоди добрі... тож за плодами їхніми впізнаєте їх. Не всякий, хто каже Мені: "Господи! Господи!", увійде в Царство Небесне, але той, хто виконує волю Мого Отця Небесного".

Боже Царство з часом буде правити в справедливості та приносити благословення вірним людям. Царство Боже не має нічого, що є комерційним, і не має нічого спільного з жорстокою, безжальною та злою системою, що управляє зараз світом і яка перебуває під контролем Диявола та його представників. Щодо цього світу Ісус сказав: "Царство Моє не від світу цього", "Бо йде князь світу цього (Сатана), і в Мені не має нічого". - Івана 18:36; 14:30

Ісус звертався до релігіоністів свого часу, які стверджували, що були святими, але виступали проти вістки Царства, і до них, а також до релігіоністів теперішнього часу, Він каже: "Кажу вам, що від вас відніметься Царство Боже, і дасться воно народові, що приноситиме плоди його". (Матвія 21:43) Ніколи Римо-католицька церква не приносила людям плоди, або звістку Теократичного уряду Бога під Ісусом Христом, але, навпаки, та організація за кожної нагоди співпрацювала з політиками, військовими, комерційними гігантами та іншими бандитами, щоб керувати країнами землі. Замість того, щоб приносити людям плоди написаного слова Бога, які живлять духовно голодних, католицька організація, запекло виступила проти Царства, або Теократії під керівництвом Христа. Будь-яка релігійна організація на землі більшою чи меншою мірою потурає політиці, комерції, всупереч Божій волі і всі ці організації жорстоко поводяться і переслідують свідків Єгови, які несуть до людей плоди, або звістку про Теократію чи Царство Боже.

Коли людина стає християнином, вона може думати певний час, що це правильно і властиво для неї брати участь і слідувати напрямом, подібним до так званої "поважної" частини світу. Але вона не може робити це і бути святою. Вона повинна залишити релігію, політику, реформаторство, організації тверезості і будь-яку подібну річ і стати абсолютно і цілковито посвяченою Господу і вживати свої здібності, якими він наділений на славу Господа і для просування інтересів Його Теократичного уряду. Ніяким іншим способом він не може стати святим. Апостол Павло підтверджує це, коли він каже: "не пристосовуйтесь до цього віку, але преображайтесь оновленням вашого розуму, щоб ви знали, що є воля Божа добра, угодна і досконала". - Римлянам 12:2

Диявол примусив декого вважати, що показна форма благочестя - це святість або праведність. Це насправді лицемірна побожність. Лицемір може виглядати побожним і говорити побожно, бути тихим і покірним у присутності інших і розглядатися ними як дуже святий; але він не обдурить Господа. Те, що справді вимагається від нас, це наскільки можливо, відповідати найвищій мірі чистоти і праведності, а також бути посвяченим Господу, абсолютно і безуслівно вживати свої здібності на славу Господа, відмовляючись йти на будь-який компроміс зі світом, організацією диявола. Справжнє почуття серця християнина виражене словами: "Ти великий і твориш чудеса, - Ти, Боже, єдиний Ти. Настав мене, Господи, на шлях Твій, і буду ходити в правді Твоїй", "Направ мене на шлях вічний". - Псалом 86:10,11; 139:24

Той, хто таким чином щиро молиться, буде старанно прагнути пізнати шлях Господа і відмовиться пристосовувати себе до шляху організації Диявола. Шлях цього світу в його найкращому вигляді - хибний шлях. Його добрих речей бажали християни, перш ніж вони стали дітьми Бога. Тепер у них не повинно бути симпатії до того самого. Як зазначено в Псальмі 119:104: "Настановами Твоїми я напоумлений, тому ненавиджу всякий шлях брехні". Щоб іти правильною дорогою, почуття християнина не можуть бути розділені між організацією Господа і чимось, що входить до організації диявола.

"За прикладом Святого, що покликав вас, і самі будьте святі в усіх вчин ках". (1 Петра 1:15) Щоб стати святим, християнин повинен спрямувати свої почуття до речей що звиш, а не до земних речей, або до речей видимої організації Сатани на землі. (Колосянам 3:2) Щоб бути святим, дитя Бога повинно бути "подібними до образу" святого Сина Бога, Ісуса Христа. (Римлянам 8:29), Слово "образ" тут означає схожість або подібність. Ісус Христос протистояв спокусам Сатани і залишився твердим і непохитним у Його посвяті Богу. (Матвія 4:1-11) Світ це організація диявола. Християнин перебуває у світі. Ісус переміг світ, будучи вірним Його Отцю. Він сказав своїм послідовникам: "У світі матимете горе, але мужайтеся: Я переміг світ". - Івана 16:33

У тексті "будьте святі у всіх вчинках" слово "вчинки" означає напрям дій або поведінку. (Діаглотт), Наш напрям дій або поведінка, отже, повинні бути в гармонії з організацією Бога і проти організації Диявола. Таким чином, християнин повинен рости у Христі в усіх відношеннях. - Ефесянам 4:15

Апостоли були святими, тому що вони були абсолютно і цілковито посвячені Богу. Апостол Павло оголосив, що був сповнений рішучості не знати нічого, окрім Ісуса Христа та Його розп'яття, щоб зберегти свою невинність по відношенню до Бога в оправданні Його імені. (1 Коринтян 2: 2) Знову Павло сказав: "забуваючи те що позаду і сягаючи по те що упереді, біжу до мети, по нагороду вищого поклику Божого у Христі Ісусі". (Филип'ян 3:13,14), Коли він був відомий як Савл із Тарса, він був людиною діл у світі, але коли він став християнином, він не бажав більше тих діл. Те ж саме було і з апостолом Петром та з іншими, які пішли слідами Ісуса і виявилися вірними.

У Ефесян 2:19-22 апостол каже: "Ви... збудовані на підвалині Апостолів і пророків, маючи Самого Ісуса Христа наріжним [каменем], на якому вся будівля, докупи споєна, зростає в церкву святу в Господі, на Ньому й ви збудовуєтесь в оселю Божу Духом". Це зростання в Ісусі Христі означає, що ми повинні бути повністю посвячені й віддані Богові та Його праведному ділу. Господь Бог будує оселю для себе, якою є Його столична організація Сион, і в тих із Сиону не може бути симпатії чи товариства з організацією Диявола. Чи не очевидно тоді, що бути святим означає бути повністю на боці Бога?

Далі у 2 Коринтян 7:1 апостол говорить: "Отже, улюблені, маючи такі обітниці, очистимо себе від усякого бруду плоті й духу, звершуючи святість в страсі Божому". Противник обманув багатьох, спонукавши вірити, що все, що вимагається цим текстом, то це очистити себе від брудних звичок плоті та брудних думок і слів. Це має бути зроблено, звісно; всі ж "шляхетні" люди світу очищаються від бруду плоті, бруду розуму і бруду мови та поведінки. Зауважте те, що апостол іде далі за це і каже: "звершуючи святість в страсі Божому" (англ. версія вірша: "удосконалю ючи святість у страху Божому"). Це означає абсолютне й повне відокрем лення себе від усього, що має відношення до організації Диявола, і означає бути повністю й цілковито посвяченим Богові.

Звичайно ми повинні бути "у світі", але ми повинні бути безстрашними і вірними свідками Бога Єгови, поки ми у світі. Ми повинні бути повністю і цілковито віддані Богові, і мотивом що порушує до цього має бути наша любов до Бога. У цьому не може бути сумнівів, бо в Ефесян 1:4 написано: "бо Він обрав нас у Ньому ще перед створенням світу, щоб ми були святими й непорочними перед Ним у любові". Це не означає просто досконалості в намірах. Людина може обманути себе, кажучи "Я маю намір бути вірним Господу, я маю намір бути справжнім християнином", і все ж таки ховати своє світло під посудиною, або говорити м'яко стосовно організації диявола через страх, що він міг би когось образити; і таким чином зазнає невдачі, або відмовляється бути справжнім свідком Господа Бога.

Якщо дитя Бога любитиме свого Отця, то воно дотримуватиметься за повідей Бога і виконуватиме їх радісно. Те правило вказано в 1 Івана 5:3. Ніхто не може виконувати заповіді Бога в цей час, не беручи участі в службі, як свідок Єгови. Вартова Башта була сильно піддана критиці з боку декого за наполягання на активній службі тих, хто вступив в угоду з Богом, щоб творити Його волю. Очевидно, що така критика походить або від тих, хто є "святішим за тебе", або від релігіоністів, які мають симпатію до організації Диявола. Вартова Башта робить акцент на службі, через її велику важливість для християнина в цей час. Одна із заповідей Єгови Його дітям є: "ви - свідки Мої, каже Господь (Єгова), що Я Бог". (Ісаія 43: 12) Немає ніяких інших свідків Бога Єгови на землі, за винятком тих, хто в угоді з Ним, щоб служити Йому. Бог очікує, що ті, хто посвячений Йому, посвятять себе служінню Йому і служитимуть радісно. Це - священний обов'язок кожного християнина вказувати на ці речі своїм братам. - Римлянам 12:1

На підтвердження вище сказаного, апостол Юда каже: "А ви, улюблені, будуючи себе на найсвятішій вірі вашій, молячись Духом Святим, зберігайте себе в любові Божій, очікуючи на милість від Господа нашого Ісуса Христа, для вічного життя". (Юди 20,21) Наша "найсвятіша віра" є цілковитою впевненістю в божому замірі Єгови оправдати своє ім'я за допомогою свого Теократичного уряду під Ісусом Христом, визволити й благословити вірний рід людський. Ми знаємо з фізичних фактів і Священного писання, що те царство вже близько, і що час диявола є коротким, поки він не буде знищений в битві Армагедону, і що він прагне знищити останок - насіння Божої обітниці і їхніх вірних земних співтоваришів, і що наше єдине місце безпеки від його хитрощів, або демонізму полягає в тому, щоб залишатися в столичній організації Єгови, або під нею, та виконувати Його заповіді. (Об'явлення 12:12,17) Тільки ті, що люблять Господа Бога і доводять свою любов до Нього, зберігаючи свою непорочність по відношенні до Нього, є святими в Його очах.

У Жидів, одинадцятому розділі, подано довгий список вірних людей давнини. Список включає святих пророків, які "говорили його святі Божі люди, будучи спонукані Духом Святим". (2 Петра 1:21) Цих людей Господь вважав святими не тому, що вони були досконалі по тілу, не тому, що вони "розвивали характер", а через їхню непохитну та цілковиту відданість Богові. Сьогодні вони подані як приклад християнам. "За приклад тяжкої муки і довготерпінь візьміть, браття мої, пророків, які говорили іменем Господнім. Ось, ми звемо блаженних тих, які терпіли. Ви чули про терпіння Йова і бачили кінець [його] від Господа, бо Господь вельми милосердний і благий". (Якова 5:10,11) Біблія робить запис твердої правди про цих чоловіків і жінок; і, судячи за фальшивим стандартом, який диявол підтримує за допомогою своїх представників, їх ніколи не можна вважати святими. Серед них був Давид. Хоч у нього були слабкі місця, все ж Бог називає його 'чоловік по серцю моєму'. І чому? Оскільки ніколи не було сумнівів щодо відданості Давида Богові. - Дії 13:22,23

Божий напрям – це непохитність у праведності, і він завжди був і завжди буде. Пам'ятайте, що апостол каже, що 'без святості жодна людина не побачить Бога'. Святими, тими хто побачить Бога, будуть ті, хто любить Його і хто вірний Його Теократичній справі: "Любіть Господа, всі праведні Його, Господь береже вірних". (Псалом 31:23) Це правило застосовується сьогодні і до вірного останка, і до їхніх вірних земних співтоваришів.

У цей час Бог надав таким вірним більш ясне видіння організації ворога, ніж будь-коли раніше, і Він показує нам наш привілей того, щоб бути на Його стороні, стороні Теократичного уряду. Якщо колись християнин через незнання бажав певних речей диявольскої організації, які виглядали добрими, таких речей як релігія, або демонізм, більше вони не повинні бути бажаними. Тепер кожна Божа дитина має бути святою, як і Бог Єгова є святий. Такий буде вважатися святим, якщо він порушений любов'ю, яка є звершеним вираженням несамолюбності. Всі такі посвятили себе вірно і щиро ділу Бога Єгови, як Його справжні і вірні свідки.

Святість не просто стандарт, до якого розум може дотягнутися і схвалити, але це має бути досягнуто. Абсолютна святість, в розумінні Святого писання, має бути досягнута християнином по той бік Армагедону, якщо його збереже Господь від знищення під-час тієї вирішальної битви між Божою організацією та організацією диявола. Святість означає, що християнин повинен бути чистим у своїх думках, словах і діях, наскільки це можливо з його недосконалим організмом; але це означає набагато більше, ніж це. Це означає повну й цілковиту посвяту Божій справі і Теократичному уряду Ісуса Христа, і це порушується любовՙю. Це означає сумлінне виконання угоди християнина, як свідка Єгови. Християнин має можливість тепер, перед Армагедоном, відмовитися співчувати, або підтримувати в будь-якому прояві організацію Диявола, яка має бути повністю знищена в Армагедоні. Християнин в змозі посвятити кожну здібність, яку він має, підтримці та свідченню про організацію Бога. Вчиняючи таким чином, він досягне стандарту святості. Притримуючись такої позиції і вірно утримуючи свою непорочність до кінця, він матиме участь в оправданні святого імені Бога Єгови.

РОБОТА В ПОЛІ

ЗВІСТОЧКА З НЕЗАЙНЯТОЇ ФРАНЦІЇ

"Минулого тижня в нас був чудовий вечір тут із піонерським вісником із Франції, він розповідав нам про чудовий захист, який Господь давав своїм дітям у різних випадках. Люди доброї волі виходять там більше, ніж раніше. Згаданий піонер, що живе в Ліоні, в неокупованій Франції, був звинувачений у тому, що організовував зустрічі; що не було правдою. Він просто відвідав деяких друзів, але, на жаль, ці друзі були заарештовані і змушені визнати, що він проводив зустрічі, яких не було. П'ятеро підписали документ про це; один відмовився і був побитий. Під час суду він захищав себе з Біблією. Спочатку генеральний прокурор був розлючений і дуже злий на нього. Тоді піонер сказав: “спочатку я був звинувачений у тому, що перебував під німецьким впливом. Сьогодні я звинувачений у тому, що я перебуваю під англійським впливом. Завтра Ви можете звинуватити мене в чомусь ще; і зараз ви звинуватили мене в тому, що я пророк!”. Тоді він дав чудове свідчення про Єгову і Його Царство. Потім генеральний прокурор сильно змінився і заявив, що не хоче починати релігійне переслідування цієї людини. Оголошення вироку було затримано на вісім днів, і коли вони вийшли, його було виправдано, і суддя дуже докоряв цим п'ятьом друзям за те, що вони підписали документ тільки через те, що були примушені, і сказав, що їх має бути покарано за це! (Так, як Єремія та Урія! - Єремії 26:20-24) Вони були оштрафовані на 50 франків кожен. Інший, хто не підписався, був виправданий. Хіба це не знак від Господа, що ми повинні чинити правильно? Є багато інших цікавих речей, які, звісно, не можуть усі бути написані, але уважний спостерігач бачить, як щедро Єгова винагороджує в кожному випадку цілковиту віру Його дітей. Там, звісно, свободи не лишилося зовсім, разом із багатьма товарами необхідними для життя; картопля відсутня, і коли час від часу вони можуть дістати кілограм для сім'ї, вони мусять заплатити 40 франків за неї. Усе унормовано (як і з майже всіма цінними речами тут у Швейцарії); Ви, звісно, знаєте про це з журналів. Але досі все було в порядку, особливо з фермами, що ми маємо. Ми чудово справляємося".

В ПРИХОВАНО-РЕЛІГІЙНІЙ ЛУЇНАНІ

"Видавець Царства, свідчить поважному старому французу, католику впродовж усього його життя: "Що Ви думаєте про Вартову Башту та іншу літературу Царства?" Француз: "Ах! Ваше свідоцтво для Бога, що примушує Католицьку церкву робити те, чого вона ніколи не робила колись, - давати Біблію людям". Під-час вуличної проповіді у Франклінтоні, роздаючи Вісник Потіхи з 'Релігією Гітлера', чоловік взяв примірник журналу та похмуро й підозріло подивився на видавця: 'Як Вас звати й адреса?' Він пішов з журналом прямо до будівлі суду. Назад він повернувся за п'ятнадцять хвилин і сказав видавцеві: 'підемо вип'ємо кока-коли'. Видавець, який працював на вулиці, з радістю прийняв пропозицію прохолодного напою. Чоловік сказав: 'Я командувач американським легіоном тут. Ми ретельно досліджуємо все, що носить ім'я Гітлера. Ваша робота хороша. Продовжуйте в такому ж дусі. Попрацюйте тут плідно. Я боровся разом з американською армією у світовій війні, навчений у британській армії впродовж чотирьох років, і ми переконані, що ніщо з гітлеризму не повинно закріпитись на цій території. До побачення, і удачі вам у вашій роботі'. Це підтверджує заяву судді Рутерфорда у Викритті п'ятої колони, що є елемент в американському легіоні, який є щирим і чиї наміри полягають у тому, щоб зберегти свободу в цій землі. Католицька Ієрархія не помістила свій нашийник на кожного Легіонера".

З ПІОНЕРСЬКОГО БУДИНКУ НОМЕР 3, ЛІВЕРПУЛЬ, АНГЛІЯ

"Минулої п'ятниці вночі наш маленький хлопчик був відправлений спати у звичайний час, і спав міцно, коли почався наліт. Як, здавалося, не було ніякої безпосередньої небезпеки, ми залишили його там; але раптово нам спало на думку, що буде мудро вжити запобіжних заходів і занести його до вітальні. Таким чином, ми діяли швидко, тоді як почалася злива запалювальних снарядів. Піднявшись на гору, на наш подив ми побачили, що один з них сильно горів біля підніжжя ліжка хлопчика, вогонь швидко поширився на все ліжко, зрештою, його кинули через вікно, і бомба потушена. Його життя було, таким чином, врятовано. Це, звичайно, було диво! У сусідню кімнату також пройшли два снаряди; вони теж були швидко взяті під контроль. Разом, повністю завдані збитки становили приблизно 8£. Навколо нас, протягом шести ночей поспіль, сотні бомб найбільшого калібру і мін спустилися для їхньої смертельної місії, принісши жах і руйнування тисячам людей і стерши, принаймні, половину будинків людей на нашій території, разом із головною частиною ділових і промислових будівель. Краєвиди тут занадто похмурі й жахливі, щоб їх відповідно описати. За 70 - 100 ярдів від будинку цього піонера, багато будівель було розбито і багато людей вбито. Це був дуже нервово-стресовий досвід, але з милості Господа ми тримали голови з посмішкою впевненості у силі та турботі нашого Бога, могутня сила якого може добре перешкодити об'єднаному біснуватому нападу, що зазвичай налякав би найтвердішого з людей. Хоча ми не спали до 4:30 та 5:00 ранку, все ж таки після кількох годин сну ми вставали, їли та продовжували Теократичне свідоцтво, і ми мали багато радісних та цікавих переживань у ці жахливі дні. Ми підготувалися до найгіршого, цілковито вірячи, що щоб не трапилося з нашим житлом і земним майном, якщо ми зробили належні кроки для їх захисту у Господа є свої мудрі причини, щоб дозволити статися певним речам з Його вірними людьми. Ми сповнені рішучості, по Його милості, всіма нашими силами продовжувати 'незвичайну роботу' незважаючи на багато труднощів, з якими ми зараз стикаємося ".

ТЕОКРАТИЧНА СПРЯМОВАНІСТЬ

"Сьогодні ввечері громада Свідків Єгови міста Саутенд (Англія) прийняла наступну Резолюцію. На їхнє прохання я маю честь передати її вам. Ця громада бажає висловити свою вдячність за найбільш заохочуючий лист Товариства від 22 квітня минулого року і свою одностайну рішучість індивідуально і об'єднано намагатися служити Єгові з більшою ревністю і активністю в сміливому і постійному послуху всім інструкціям організації, поки не буде насильно змушена зупинитися, не боячись всіх ворогів, видимих і невидимих, з милостивою допомогою Єгови. Завзяття, з яким Резолюція була поміщена і прийнята, переконує, що це буде наполегливо виконуватися".