VOL. LIX | 15 листопада 1938 року | № 22

(Переклад з рос. журналу, перекладеного з англ. видання; наведені у перекладі цитати з Біблії - це переклад рос. сінод. Біблії українською мовою)

СПРАВЕДЛИВИЙ СВІТ

"Бо ось, Я творю нове небо і нову землю, і колишні вже не будуть згадуватися і не прийдуть на серце". - Ісая 65:17

Єгова має намір встановити світ, який буде цілком праведний, і Його мета буде досягнута. "Світ" складається з небес, невидимих людським очам, і землі, яку видно людським очам. Усе в цьому праведному світі має бути праведним і робити те, що справедливо, на славу Єгови. Апостол, з цілковитою вірою в Бога, і спонукуваний духом Всемогутнього, писав: "А втім ми, за обітницею Його, очікуємо на нове небо й нову землю, на яких мешкає правда". (2 Петра 3: 13) Новий світ у Писанні позначається як "майбутній всесвіт", і він "від віку до віку". (Євр. 2:5; 6:5; Ефес. 3:21) Нові небеса складаються з Ісуса Христа, Голови і Господа, разом із членами Його царського дому, а також із небесних ангелів, причому всі вони праведні й повністю віддані Богові та вірні у своїй відданості Йому. Нова земля складатиметься з праведних людей, які в давнину довели свою вірність перед Богом і яких Господь "поставить князями по всій землі", і ці князі справедливо правитимуть під проводом праведного Господа (Псалом 45: 16; Ісая 32: 1); а також з людських створінь, відомих як "велика громада", їхніх нащадків та інших, які мають стати праведними. Кожне творіння, яке житиме вічно на новій землі, має бути праведним, а праведники ніколи не помруть. (Матв. 25: 46) Цього дня Господь неба і землі збирає собі "інших овець", також відомих як "Йонадави", які утворять "велику громаду" (Об'явл. 7: 9-15), і вони, та їхні вірні нащадки, стануть частиною "нової землі, на якій мешкає правда". Сьогодні Йонадави повинні бути дуже старанними, щоб здобути знання і розуміння мети Єгови і того, як Він будує нову землю. Володіючи знанням і маючи чистий мотив, вони повинні навчитися мудрості та знайти розуміння: "Блаженна людина, що здобула мудрість, і людина, що набула розуму, - бо придбання її краще за придбання срібла, і прибутку з неї більше, ніж із золота, і вона дорожча за дорогоцінне каміння, і нічого з того, чого ти прагнеш, не зрівняється з нею. Довголіття - у правій руці її, а в лівій у неї - багатство і слава; шляхи її - шляхи приємні, і всі стежки її - мирні. Вона - древо життя для тих, що здобувають її, - і блаженні, що зберігають її!". - Притчі 3: 13-18

2 Щоб здобути життя вічне в тому "майбутньому віці", кожен повинен мати знання про Бога і Христа і слідувати курсом у гармонії з таким знанням. "А це життя вічне, щоб знали Тебе, єдиного істинного Бога, і Ісуса Христа, посланого Тобою". - Івана 17:3

3 Те, що тут опубліковано, особливо для допомоги "іншим вівцям" Господа, Йонадавам, у їхніх зусиллях "шукати праведності та лагідності". Це також має заохотити й освіжити надію останка. Подібно до Давида та Йонатана, останок та Йонадави є близькими супутниками, об'єднаними любов'ю, і вони є любителями праведності, і те, що допомагає одному, є радістю для інших. Короткий огляд чудових речей, які Бог здійснив і робить у тому, що "творю нове небо і нову землю", безумовно, буде корисним, як для останка, так і для "інших овець". Єгова каже: "Бо Я - Господь, Я не змінююся". (Малахія 3: 6) Так само правила Єгови щодо Його створінь незмінні. Усі творіння Єгови Бога досконалі. (Втор. 32: 4) Перший світ складався з досконалих небес і досконалої людини, і над ним Люцифер був зроблений повелителем. Коли Люцифер повстав, він став сатаною-дияволом, супротивником Бога й ошуканцем людей та ангелів, і після цього ангели та люди, які піддалися цьому нечестивому, склали "теперішній лукавий вік" (Галат. 1: 4), але злий світ буде зруйнований, щоб дорога до світу праведності могла стати чистою. "А теперішні небеса і земля, утримувані тим самим Словом, зберігаються вогню на день суду і погибелі нечестивих людей". (2 Петра 3: 7) З цього лукавого світу Бог врятує тих з людської раси, хто сформує велику громаду. Яке правило Бога є незмінним і застосовуватиметься до кожного члена великої громади? Що буде потрібно від кожної людини, яка складає цю громаду?

ПОСЛУХ

4 Одне це слово відповідає на всі ці питання. Божа настанова своїм створінням щодо послуху не може бути надто сильно підкреслена. Закон Всемогутнього Бога, який зроблено ясним, без винятку вимагає, щоб кожне творіння, якому дано життя вічне на небесах чи на землі, навчилося слухняності Всевишньому. Тому необхідно, щоб кожне творіння, яке житиме вічно, володіло знанням того, чого вимагає Бог, і таке необхідне знання може бути здобуте людиною тільки під час ретельного вивчення Писання. Писання були написані давно, для настанови, навчання і поради таким створінням на землі наприкінці "теперішнього лукавого віку", і ці Писання тепер Бог роз'яснює тим, хто старанно шукає праведності. Світ зла закінчиться в Армагедоні; і Армагедон близький. Зі Святого Письма випливає, що Бог, виконуючи свою мету по відношенню до своїх створінь, вимагає, щоб кожен, хто отримує Його схвалення, був слухняний Його заповідям. Немає жодних винятків із цього правила, зробленого для будь-якого творіння. У Слові Божому слухняні сильно відрізняються від неслухняних, тобто один клас протиставляється іншому класу, щоб показати різницю між ними і підсумок для кожного, і запис про це робиться для допомоги тим, хто бажає знайти шлях до життя.

5 Непокора Божій заповіді призвела Люцифера до його падіння, і закінчиться його повним знищенням. Усі інші творіння, які йдуть шляхом сатани в непослуху, також постраждають від знищення. Адам, досконала людина, навмисне і свідомо став на бік сатани і пішов шляхом сатани і помер, і схоже, що для нього не може бути воскресіння. (1 Тимофія 2:14; Псалом 145:20; Притчі 10:7) Усі нащадки Адама були зачаті в гріху та народилися в беззаконні або несправедливості, що є наслідком успадкування гріха Адама. (Римлян 5:12) Підсумком є те, що всі люди злого світу "перебувають у лукавому", сатані дияволі, бозі або невидимому правителі нинішнього злого світу. (1-е Іоанна 5: 19, "увесь світ лежить у владі лукавого" НРП) Бог передбачив один і тільки один шлях, завдяки якому люди можуть уникнути осуду й знищення, і цей шлях - через віру й слухняність Божому закону та проходження призначеним шляхом до життя, що приходить до людини за допомогою віри у смерть та воскресіння Ісуса Христа: "Бо нема іншого імені, що під небом, дане людям, яким би ми повинні були врятуватися". (Дії 4: 12) Ті, хто не виявляють такої віри та послуху, не виходять з-під осуду: "Той, хто вірує в Сина, той має життя вічне, а той, хто не вірує в Сина, не побачить життя, та гнів Божий перебуває на ньому". - Івана 3: 36

НЕПОХИТНІ МУЖІ

6 Послух означає знання волі Бога, а потім старанне виконання Його волі. Після падіння людини Бог оголосив про свою мету породити насіння, Месію, який відкупить або купить людство, а потім встановить уряд праведності і який, як активний представник Бога, надасть життя слухняним з роду людського. Диявол заперечував здатність Бога зробити це і заявляв, що всі люди проклинатимуть Бога, якщо йому, дияволу, буде дозволено спокушати їх. Цей виклик поставив під сумнів перевагу Бога, і цей виклик був прийнятий, і дияволу було дозволено докласти всіх зусиль, щоб довести свій виклик; і його нездатність довести його покаже, що диявол брехун, а Бог Всемогутній. Людина, яка переконана, що Бог - Всевишній, і що Він може виконати свою мету згідно зі своєю волею, починає вірити. (Євр. 11: 6) Авель, пастух і син Адама, був першою людиною, яка проявила таку віру в Бога. Він корився Богові, і через його віру і вірність Богові, сатана вбив Авеля. В одинадцятому розділі Послання до Євреїв наводяться імена вірних людей, які вірили в Бога і в Його здатність виконати проголошений Ним намір і які намагалися дотримуватися Божих заповідей. Вірою вони побачили час у далекому майбутньому, коли Бог пошле Свого праведного Сина і встановить праведний уряд. Вони хотіли жити під цим праведним урядом, яким править Праведник. Вони очікували нових небес, як свою правлячу владу. (Євр. 11: 14-16) Щоб дати цим людям можливість довести свою чесність і тим самим довести, що сатана - брехун, Бог дозволив дияволові нав'язувати таким людям усілякі гоніння і страждання. Агенти диявола їх карали, били і ув'язнювали: "Дружини отримували померлих своїх воскреслими; інші ж замучені були, не прийнявши звільнення, щоб отримати краще воскресіння; інші зазнали наруги і побоїв, а також пут і в'язниці, їх били камінням, перепилювали, піддавали тортурам, помирали від меча, поневірялися в мілотях і козячих шкурах, зазнаючи нестачі, скорботи, озлоблений вигляд; ті, яких увесь світ не був вартим, поневірялися в пустелях і горах, у печерах і ущелинах землі". - Євреям 11: 35-38

7 Яким буде кінцевий результат для таких вірних людей? Вони зберегли свою чесність по відношенню до Бога і отримали схвалення Бога. Вони були свідками імені та верховності Єгови і запечатали своє свідчення своєю власною кров'ю. Вони померли з вірою і вірністю, і остаточний суд над ними Бог давно записав, і цей суд на їхню користь. (Євр. 11: 13, 39) За умовами цього суду вони мають воскреснути і стати видимими правителями на новій землі, і їхнє правління буде в праведності та справедливості. (Псалом 45: 16; Ісая 32: 1) За найнесприятливіших обставин ці люди залишалися вірними і постійно підкорялися Божим заповідям, і Бог довів і записав своє незмінне правило, що вірні, слухняні, котрі мають Його визнання, будуть жити. Вірність тих людей проклала шлях, яким повинні йти інші, хто знаходить шлях до вічного життя і отримує його.

ТОЙ ЧОЛОВІК

8 Тоді прийшов у світ Ісус, "Чоловік", єдиний великий і праведний чоловік, який коли-небудь жил. Він став плоттю в образі й подобі грішних людей, але сам був досконалим, "святим, непричетним до зла, непорочним". (Євр. 7: 26) Він прийшов на землю, щоб виконати задум Єгови свого Отця. Ісус прийшов говорити правду, і Він говорив її. (Івана 18: 37) Він отримав заповідь свого Отця і суворо та повністю дотримувався всіх заповідей Бога. Він прийшов виконати волю Єгови Бога, і Він її виконав. (Івана 6: 38) Того дня, коли Ісус почав проголошувати Божу мету, диявол прагнув знищити Ісуса. (Матв. 4: 3-10) Протягом понад трьох років Ісус ходив серед людей з місця на місце, проголошуючи їм доброту і мету Бога встановити праведний уряд, знищити нечестивих, дати життя вірним і слухняним. Протягом усього цього часу Ісус зазнавав усіляких жорстоких переслідувань, страждав фізично і розумово, і в усьому цьому Він був слухняним; і про Нього написано, що Він був "чоловіком скорбот, що знав хвороби". Зіткнувшись із таким жорстоким переслідуванням, Ісус сумлінно виконував заповіді свого Отця, і коли Він їх виконав, Він сказав Єгові: "Я прославив Тебе на землі, здійснив діло, яке Ти доручив Мені виконати". (Івана 17: 4) Ісус був досконалим; Він був добрим і щедрим; Він нікому не заподіяв шкоди, але завжди робив те, що було добром, і виголошував слова благодаті тим, у кого був слух. Чому ж Він зазнав таких великих страждань? І чому Бог це допустив? Диявол переслідував і намагався вбити Ісуса, щоб підтримати його власну сторону його лукавого виклику, кинутого Єгові. Бог дозволив дияволу дійти до межі, щоб диявол міг довести, що він брехун. Ісус завжди зберігав свою вірність по відношенню до Єгови.

9 Яку користь отримав Ісус від таких страждань? Він навчився послуху через речі, які Він переніс. Йому необхідно було коритися Божим заповідям, незалежно від усіх переслідувань і протидій, і це було необхідно для того, щоб Він міг зберігати свою вірність, і це Він зробив, і відносно Нього написано: "Хоч Він і Син, та через страждання навчився слухняності, і, ставши довершеним, Він став для всіх, хто слухняний Йому, винуватцем вічного спасіння". (Євр. 5: 8, 9) Таким чином, незмінне правило Бога знову довело: послух абсолютно необхідний для всіх, хто живе, і що Бог винагороджує відданих і слухняних одиниць. Такі слухняні не шукають схвалення людей, але вони сумлінно виконують призначені обов'язки, як слуги Єгови Бога. Це те, що Ісус завжди робив. Він шукав тільки схвалення свого Отця, і Єгова винагородив Його вище за всі інші творіння всесвіту. "Смирив Себе, будучи слухняним навіть до смерті, і смерті хресної. Тому й Бог возвеличив Його, і дав Йому ім'я понад усяке ім'я, щоб перед ім'ям Ісуса вклонилося кожне коліно небесних, земних і підземних, і кожний язик сповідував, що Господь Ісус Христос, на славу Бога Отця". (Филип. 2: 8-11) Ісус любив праведність і ненавидів беззаконня, і за всіх часів Він ішов прямим шляхом, підкоряючись Божому закону в праведності: "Ти полюбив правду, а беззаконня зненавидів, тому помазав тебе, Боже, Бог Твій, єлими радості понад співучасників Твоїх". - Псалом 45: 7

ДЛЯ ІМЕНІ ЄГОВИ

10 Велично й таємниче Єгова готується, щоб виправдати своє ім'я. Його улюблений Син, Ісус Христос, є Його Виправдачем і Його Головним Свідком. Титул, який Він тепер має, - "свідок вірний і правдивий". (Об'явл. 3: 14) З Ісусом Єгова розпочав творення нового неба і розпочинає будівництво своєї столичної організації; і Ісусу Христу, Його Главі, Він передає всю владу і контроль над своєю всесвітньою організацією. Піднесений Ісус став Головою цієї столичної організації і наділений усією владою на небі й на землі. (Матв. 28: 18) Бог дав Ісусові дванадцять учнів, одинадцять з яких зберегли свою вірність навіть до смерті і стали частиною нових небес. Вони, подібно до Ісуса Христа, були справжніми свідками імені Єгови, і їм було необхідно довести свою вірність і підтримувати свою вірність під гострим випробуванням. На цих вірних учнів диявол накликав усілякі гоніння, тому що вони говорили правду. Підкоряючись Божим заповідям, вони проголошували істину без компромісів. Агенти диявола, щоб відвернути людей від Бога, неправдиво стверджували, що Ісус Христос будує свою церкву на Петрові, людині, але Петро категорично заперечує таке твердження. Петро засвідчив і записав своє свідчення про те, що Ісус Христос є угловий камінь, на якому Він будує свою організацію. Петро і пов'язані з ним апостоли проголошували правду перед народом, і коли релігійні діячі вимагали сказати, якою силою учні виконували свою добру роботу, Петро відповів їм і сказав: "Іменем Ісуса Христа ..., Якого ви розіп'яли, ... Він є камінь, яким ви нехтували, що його будували, а він став головою кута". (Дії 4:10, 11) Вірні учні повідомили, що справжні послідовники Ісуса Христа повинні й будуть коритися Богові, а не людині: "А Петро та Іоанн сказали їм у відповідь: "Судіть, чи справедливо перед Богом слухати вас більш, ніж Бога?" (Дії 4:19) "Треба коритися більше Богові, ніж людям". (Дії 5: 29) Вони ставили наперед необхідність і важливість послуху Богові й перенесли величезне переслідування від рук ворога за це. Послух Богові завжди тягне за собою для слухняних страждання і скорботи, що обрушуються на них через сатану і його агентів, і ці скорбота і страждання дали сатані можливість спробувати виконати свій виклик, а також дали послідовникам Ісуса Христа можливість довести свою вірність щодо Бога. Вірне дотримання Його заповідей і свідчення про ім'я Єгови серед усіх видів гонінь, аж до смерті, доводить, що сатана брехун, і це виправдовує ім'я Єгови.

11 Приступаючи до створення нових небес, Бог взяв з людей 144 000 відкуплених, які довели свою вірність по відношенню до Нього, і таких вірних людей Він робить частиною Сіону, Його столичної організації. (Об'явл. 14: 1-4) Вірні апостоли є першими, які були прийняті після Ісуса. Від часу П'ятидесятниці і до приходу Ісуса Христа у славі та силі, інші були взяті зі світу. Кожен з цих взятих зі світу, і хто зберігає свою вірність, повинен зазнати переслідувань і навчитися послуху перед обличчям усіх таких страждань і переслідувань; як написано про них: "Бо ви до того покликані, бо і Христос постраждав за нас, залишивши нам приклад, щоб ми йшли слідами Його". (1 Петра 2: 21) Ці вірні й слухняні обрані серед людей, взяті зі світу і зібрані з Господом, щоб бути свідками імені Бога Єгови. (Дії 15: 14) Вони повинні свідчити істину про Бога і Його Царство. Ісус сказав про себе, що Він прийшов у світ, щоб свідчити про істину, і кожен, хто від істини, слухняний, і чує Його голос, і йде Його слідами. (Івана 18: 37) Оскільки Ісус Христос є головним і основоположним каменем столичної організації, нових небес, так і всі Його члени, як "живе каміння", вбудовані в цей духовний дім, щоб вони могли виконувати прийнятне служіння Богові та Христу. (1 Петра 2: 3-8) Усе це має бути зроблено, щоб відповідати Главі, Ісусу Христу. (Рим. 8: 29) Усі повинні страждати від рук диявола, як страждав Ісус, і всі повинні вчитися слухняності та бути слухняними і вірними Богові та Христу в таких умовах. (Івана 15: 19, 20) Ісус Христос є великим Пророком, представленим Мойсеєм, і Він дає заповіді в гармонії з волею свого Батька Єгови, і кожний з Його послідовників, який узятий зі світу, але зазнає невдачі або відмовляється бути цілковито слухняним заповідям Господа, той понесе знищення. (Дії 3: 23) Послух не є річчю на власний розсуд, але він обов'язковий. Це правило поширюється на всі створіння.

12 Заклик людей і їхній вибір до місця на нових небесах триває доти, доки не буде заповнене необхідне число. Ізраїлю, образному народу Божому, Він сказав: "Отже, якщо ви будете слухатися голосу Мого і дотримуватися заповіту Мого, то будете Моєю часткою з-поміж усіх народів, бо Моя вся земля, а ви будете в Мене царством священиків і народом святим". (Вихід 19: 5, 6) Ізраїль, образні люди Божі, знехтували заповітом, тому що вони були неслухняні. Замість того, щоб коритися Божим заповідям, вони звернулися до релігії і пішли за вигадками диявола. Деякі з того народу послухалися, і їм було надано привілей стати частиною нових небес. Ті вірні люди та інші, які згодом були виведені з числа людей і які доводять свою вірність перед Богом за допомогою вірного послуху, стають особливим скарбом для Господа, і до таких звернені слова, написані в Писанні: "А ви - рід вибраний, священство царське, народ святий, люди, взяті на частку, щоб сповіщати про досконалість Того, Хто покликав вас з пітьми до дивовижного світла Свого". (1 Петра 2: 9) Як бачимо, вони покликані сповіщати хвалу Єгові, а не хвалу якійсь людині, і всі вони повинні бути слухняними заповідям Господнім, а відтак повинні свідчити про ім'я Єгови та про Його Царство, проголошувати Його ім'я й оспівувати Його хвалу по всій землі. (Ісая 43:10-12) Це вони повинні робити, зокрема, безпосередньо перед вираженням верховної влади Єгови в Армагедоні. - Вихід 9:16

ЦАР ЗВЕДЕНИЙ НА ПРЕСТОЛ

13 Прийшов час, щоб Єгова посадив свого Царя Ісуса Христа на престол, тобто час дати Йому владу, щоб правити світом. До часу настання цієї великої події Ісус Христос повинен був чекати до 1914 року н.е., коли Бог повинен був звести Його на престол і послати Його царювати. (Псалом 110: 1, 2) Потім Він сидить на престолі, і Його правління розпочинається, поки ворог, Диявол, все ще мав доступ до неба. Про Господа написано: "Ти набув сили Твоєї великої, і воцарився. І розлютилися язичники". (Об'явл. 11: 17, 18) Усі народи під сатаною розлютилися через силу та вплив сатани, і цей гнів почав виражатися народами, особливо так званим "християнським світом" у 1914 році. Одразу після зведення на престол Ісуса Христа на небі сталася війна між Христом і Дияволом, про яку написано: "І сталася на небі війна, і Михаїл, та його ангели воювали проти дракона, і дракон, та його ангели воювали, та не встояли, і не знайшлося вже для них місця на небі. І скинули великого дракона, стародавнього змія, званого дияволом і сатаною, що спокушає увесь всесвіт, скинули на землю, і ангелів його скинули з ним". (Об'явл. 12: 7-9) Тоді старі небеса були очищені й добігли кінця, а новостворені небеса прийшли до влади.

СІОН ЗБУДОВАНО

14 Ісус Христос, завершивши роботу з підготовки шляху перед Єговою, одразу ж з'явився в храм Божий (Мал. 3: 1); про який також написано: "І відкрився храм Божий на небі". (Об'явл. 11: 19) Храм Божий складається з вірних слухняних, які, як послідовники слідами Ісуса, підтримують свою вірність і непорочність навіть до смерті і які стали частиною нових небес. "Хіба не знаєте, що ви храм Божий, і Дух Божий живе у вас?" (1 Корин. 3: 16; 2 Корин. 6: 16) Поява Господа Ісуса Христа в храмі - це сигнал або час для пробудження до життя вірних апостолів та інших людей, які, як і ті вірні апостоли, зберегли свою вірність та померли вірними, будучи свідками імені Єгови Бога та Його Царства. (2 Тим. 4: 7, 8) Пришестя Ісуса Христа в храм знаменує початок суду в домі Божому. (1 Петра 4: 17) Цей суд є перевірочним випробуванням, застосовуваним до всіх, хто погодився виконувати волю Божу, а неслухняні, будучи засуджені, виходять із храму і складають клас "злого раба". (Матв. 24: 48-51) Ті, хто проходить через вогняне випробування через свою вірну слухняність, отримують схвалення Господа, приводяться до храму, отримують настанови й доручення і мають право пропонувати Богові "жертву праведності", що складається з їхнього вірного свідоцтва про ім'я Єгови та співу Йому хвали й проголошення Його Царства. (Мал. 3: 3; Євр. 13: 15) Ті вірні одиниці, котрі залишаються на землі й отримують сприятливий суд, позначаються "останком з насіння її [Божої організації]" (Одкр. 12: 17). Таким людям доручено вийти у світ та засвідчити ім'я Єгови й розказати народові про Царство Боже і про те, що це єдина надія людства, котра виправдає Його ім'я. Таким із останка Господь дає команду: Ці добрі вісті про Царство повинні бути проголошені як свідчення перед остаточним кінцем організації сатани. (Матв. 24: 14) Оскільки ці вірні чоловіки й жінки приносять свідоцтво в покорі заповідям Господа, диявол і його агенти намагаються знищити їх. (Об'явл. 12: 17) Щоб довести свою вірність, вони повинні бути слухняними Богові й Христові, і вони повинні йти вперед і давати свідоцтво згідно з велінням, робити це без страху перед людиною або дияволом, побоюючись тільки того, що вони можуть не отримати схвалення Бога. Як і вірні апостоли, вони повинні підкорятися Богові, а не людям. (Матв. 10: 27, 28) Цим вірним дається обітниця (Об'явл. 2: 10): "Будь вірний до смерті, і дам тобі вінець життя".

15 Робота Єгови та Ісуса Христа просувається вперед. Вірні послідовники Ісуса Христа, котрі померли, тепер воскресли з мертвих, і разом з вірними членами на землі, становлять 144 000 членів Його тіла; вони зібрані до Господа, а Сіон, столична організація Єгови, збудована: "Бо Господь побудує Сіон, і з'явиться в славі Своїй". (Псалом 102: 16) Увесь Сіон тепер бачить славу Божу і вони виголошують хвалу Його імені, а не хвалу творінню. Вони не співають хвалу людям або будь-якій людині, і самі не шукають честі від людей, бо вони знають, що їхній привілей і обов'язок - хвалити Єгову Бога. (1 Петра 2: 9). "У храмі Його все сповіщає про [Його] славу". (Псалом 29: 9) Члени храму роблять це, підкоряючись велінню Господа служити Його свідками, звеличувати Його ім'я і сповіщати людям, що всі, хто знайде шлях до життя, повинні вірно служити Богові та Ісусу Христу. Сатана і його ангели більше не мають доступу до небес, вони були скинуті на землю. І тепер Ісус Христос, праведний Владика, підкоряючись волі Божій, зібрав до себе вірних послідовників, і так нові небеса створені й завершені.

ЧОМУ ДЕЯКІ ЗАЗНАЮТЬ НЕВДАЧІ

16 Непослух - це гріх або беззаконня. Незмінне правило Бога полягає в тому, що не повинно жити жодне творіння, навмисне неслухняне або беззаконне. Ісус каже, що під час Його пришестя в Царстві будуть деякі, які будуть неслухняні, і що вони сформують клас "злого раба" і будуть відсічені. (Матв. 24: 48-51) Такими є беззаконники, чинителі беззаконня, які не виконують або відмовляються виконувати заповіді Господні й йдуть своїми власними егоїстичними шляхами. Їхнє місце поруч із лицемірами, і щодо них Господь каже: "Пошле Син Людський Ангелів Своїх, і зберуть із Царства Його всі спокуси й тих, хто чинить беззаконня, і кинуть їх до вогняної печі, і там буде плач і скрегіт зубів". - Матвія 13: 41, 42

17 Саул, цар ізраїльський, який був навмисне неслухняним до Божих заповідей і був відкинутий Господом через це, був прообразом неслухняних, які в останні дні, стверджуючи, що є слугами Бога і Христа, є неслухняними, а відтак є лицемірами. Саул був образом або зображенням таких релігіоністів, які не виконують або відмовляються підкорятися Божим заповідям. Релігіоністи ніколи не зможуть отримати вічне життя, тому що релігіоністи неслухняні Богові і слідують вказівкам сатани. Під час першого пришестя Ісуса Христа лідери "іудейської релігії" не виконали заповідей Божих, прийнявши релігійну практику і навчаючи людей того, чого їх навчали інші люди і передавали за традицією, і Ісус сказав їм, що вони від диявола і слідували волі диявола. (Матвія 15: 1-9; Івана 8: 43, 44) Ісус засудив їхні дії і сказав їм, що їхній кінець - знищення. (Матв. 23: 13-33) Сьогодні кінець світу вже тут. Ісус Христос прийшов вдруге, і тепер створені нові небеса. Він спонукає своїх свідків проголошувати Його правду про Єгову і Його Царство в присутності релігіоністів. Їм надається можливість чути і дотримуватися заповідей Господніх. Нинішні часи є останніми днями світу сатани, і щодо цих останніх днів написано: "Знай же, що останніми днями настануть часи тяжкі. Бо люди будуть самозакохані, грошолюбні, горді, гордовиті, пихаті, лихослів'яні, батькам [тобто Єгові Богові та Його організації] непокірні". (2 Тимофія 3: 1, 2) Це точно описує стан, який зараз існує серед релігіоністів, і особливо лідерів. Тим, хто був обманутий, слідуючи цим релігійним лідерам, але бажають пізнати шлях до життя, адресоване Слово настанови Господа, і Він звертає увагу на той факт, що релігійні лідери мають форму побожності і неправдиво стверджують, що служать Богові, але вони заперечують Його силу, і застереження чесним одиницям звучить так: "Від таких відсторонюйся". (2 Тимоф. 3: 5) Релігіоністи, особливо римо-католицьке духовенство, блюзнірськи заявляють, що мають силу, яка належить тільки Богові. Вони не тільки не підкоряються Богові та заповідям, які Він дав, а й злісно переслідують свідків Єгови, котрі вірні у проголошенні Слова Божого, і, таким чином, вони доводять, що є знаряддями диявола та чинителями беззаконня. Їхній кінець - знищення в Армагедоні. Щирі та чесні люди, які потрапили під контроль католицької організації, але які тепер хочуть знати шлях до життя, повинні, почувши правду, бути слухняними Божим заповідям і відійти від цієї релігійної організації та відвернутися від духовенства; і якщо вони цього не зроблять, вони не знайдуть шлях до вічного життя. Це попередження мають дати свідки Єгови і дають людям усього світу. Це частина роботи Господа, спрямованої на створення "нової землі", яка буде для Його слави.

"НОВА ЗЕМЛЯ"

18 "Господня - земля і що наповнює її". (Псалом 24: 1) Диявол і злі люди зіпсували землю і зробили її місцем насильства; і всім таким Бог оголошує, що таких Він знищить в Армагедоні. Пророчі слова Єгови тепер стосуються землі: "Бо ось Я творю ... нову землю". (Ісая 65:17) Це не означає, що Він створює нову земну кулю; але це означає видиму частину Божої організації, яка буде виконувати Його волю на землі, як на небі. Сіон тепер побудований, і починається творення нової землі. Про це Єгова говорить Сіонові: "Возвеселися, неплідна, ненароджена, вигукни й вигукни, не народжена, бо в покинутої значно більше дітей, аніж в тієї, що має чоловіка, говорить Господь. Поширюй місце намету твого, розширюй покриви осель твоїх, не соромся, пусти довші верви твої і утверди кілки твої, бо ти розповсюдишся праворуч і ліворуч, і потомство твоє оволодіє народами, і заселить спустошені міста". - Ісая 54: 1-3

19 Наказ Єгови полягає в тому, щоб земля була наповнена праведними людьми. (Буття 1: 28) Цей Божий наказ має бути виконаний до кінця. Щодо виконання цієї мети Ісус Христос, очільник столичної організації, нових небес, каже: "Маю в Мене й інших овець, що не з цього двору, і їх треба Мені привести, і вони голос Мій почують, і буде одна черідка, і один Пастир". (Івана 10: 16) "Інші вівці" - це ті, кого інакше називають "Йонадавами", котрі підтримуватимуть свою вірність перед Богом під час випробування і сформують "велику громаду" і такі житимуть на землі вічно. Вони разом зі своїми праведними нащадками "наповнять землю". (Див. "Вартова Башта" від 1 листопада 1938 року.) Вони також повинні повністю відповідати правилу Єгови.

ПОСЛУХ

20 Незмінне правило Єгови - це послух, і слухняні житимуть і отримуватимуть Його благословення, і ніхто інший не житиме. Від Йонадавів вимагається повний і цілковитий послух, так само, як і від "останка". (Рим. 11: 5) Нащадки Йонадава були вірними і слухняними людьми, і слухняні заповідям свого земного батька. Хоча вони і не в завіті з Богом, Єгова говорить про них зі схваленням, і вони показані як образ вірної великої громади. Пророча картина цього народу записана в Єремії, тридцять п'ятому розділі, і між слухняними Йонадавами та невірними ізраїльтянами робиться порівняння, і мета цього вочевидь полягає в тому, щоб показати, що невірні, хоча й у заповіті з Господом, зазнають знищення, тоді як інші вірні отримають Боже благословення. Люди заповіту, ізраїльтяни, не послухалися Божих заповідей, стали релігійними, слідуючи махінаціям і вченням сатани, і зазнали знищення. Нащадки Йонадава віддано підкорялися заповідям свого земного батька, і їхня слухняність дає їм слово схвалення від Господа, який дав вказівку Його пророкові Єремії, щоб сказати їм: "За це, так говорить Господь Саваот, Бог Ізраїля, що не буде забраний в Йонадава, сина Рехавового, чоловік, що буде стояти перед обличчям Моїм в усі дні". - Єремія 35: 19

21 Тепер виконавці образу нащадків Йонадава, і котрі виконавці становлять велику громаду, чують наказ 'відокремити себе від мирських релігіоністів і втекти до Бога та до Ісуса Христа і там знайти притулок під Божою організацією'. (Ісус Навин 20: 1-6) Їм Бог дає цю заповідь про те, що вони повинні старанно шукати "правди, шукайте смиренномудрість". (Соф. 3: 1-3) Вони повинні залишатися в межах цього "міста притулку" під управлінням Бога доти, доки помазаний клас не увійде в Царство, а потім вони будуть вільними. Вони повинні бути товаришами з Божими помазаниками і брати участь у проголошенні послання про ім'я Бога та Його Царства і таким чином показати, що вони на боці Бога та Його Царства. (Об'явл. 22: 17) Оскільки вони є супутниками помазанників і через те, що служать Богові та Його Царю, вони страждають від переслідувань з боку диявола і його релігійних агентів, і крізь усі ці переживання вони мають зберігати свою вірність по відношенню до Бога. Вони повинні бути цілковито віддані Богові та Його Царю, Ісусу Христу, і вони повинні відкрито підтримувати й просувати інтереси Царства, і тому вони повинні бути відокремленими від світу, в якому сатана здійснює владу і вплив. Вони повинні навчати своїх дітей істини і вказувати їм шлях життя через Царство Боже. Обіцянка їм полягає в тому, що, якщо вони будуть слухняні Єгові Богові і Христу, Його Царю, вони отримають і виконають божественний наказ "розмножуватися і наповнювати землю". (Див. "Вартова Башта" від 1 листопада 1938 р.) Будівництво нової землі просувається вперед.

РАДІСТЬ

22 Щодо столичної організації Єгови написано: "Прекрасна височина, радість усієї землі - гора Сіон, а на північній стороні [її] місто великого Царя. Бог в оселях його ведений, як заступник". (Псалом 48:2, 3) Сьогодні Божі люди прийшли до кінця віку, над яким сатана був володарем, і з милості Божої їм дозволено спостерігати за виконанням божественного пророцтва. Усі вони були написані для їхньої втіхи та надії. (Рим. 15: 4) Тепер вони бачать, що Бог просувається у своєму створенні нової землі, і це наповнює їх радістю. Їм Господь Єгова тепер каже: "А ви будете веселитися й радіти навіки про те, що Я роблю, бо ось, Я роблю Єрусалим веселощами, а народ його радістю". - Ісая 65: 18

23 Єрусалим - це місто, в якому Бог помістив своє ім'я. На виконання образу, в новому Єрусалимі, ім'я Бога буде вихвалятися вічно. Єрусалим - це ім'я, яке відноситься до всесвітньої організації Єгови, а Сіон - це назва Його столичної організації, яка здійснює владу над усіма з волі Бога. Тому Єрусалим включає в себе велику громаду, "інших овець", зібраних Господом Ісусом, які також братимуть участь у виправданні імені Єгови. Єрусалим, отже, буде радістю і втіхою для народу Божої організації. Його організація буде радістю для Єгови, бо вона виправдає Його ім'я, і тому Він каже: "І буду радіти в Єрусалимі, і буду веселитися над Моїм народом, і не буде в ньому голос плачу, і не буде в ньому голосу плачу та голосу крику". (Ісая 65: 19) У тій частині Єрусалима (всесвітньої організації), яка є Сіон, більше не чути ні плачу, ні крику. Вірні мають радість від Господа, і вони добре знають, що все, що з ними пов'язано, працюватиме на їхнє добро, і вони будуть постійно радіти служінню, де б вони не були. Вони знають, що диявол і його агенти не можуть знищити їх і навіть не можуть вбити їх, окрім як з Божого дозволу, і, якщо вони залишаться вірними до смерті, їхнє воскресіння до вічного життя і слави буде миттєвим. (1 Корин. 15: 51, 52) Тепер вони мають видіння нових небес і нової землі, і вони радіють, і їхнє тріумфування справами Божими і завдяки виправданню Його імені буде вічним.

РИДАННЯ ПРИПИНИТЬСЯ

24 Смерть викликала велику скорботу і горе в людства. "Відплата за гріх - смерть". (Рим. 6: 23) Отже, гріх, принесений у світ через непослух Адама, і смерть унаслідок цього стали причиною великої скорботи і плачу. Мільйони померли, будучи немовлятами, і їхні батьки зазнали великої скорботи через це. Коли буде створена "нова земля" і вірні слухняні, які утворять велику громаду, почнуть одружуватися і народжувати дітей у світі, чи помруть їхні діти, немовлятами на руках? Єгова Бог, через свого пророка, кажучи про своє досконале творіння, каже: "Там не буде більше немовляти, і старого не буде більше, щоб він не досягав повноти днів своїх, бо столітній буде помирати юнаком, але сторічного грішника буде проклято". - Ісая 65:20

25 Коли чоловіки і жінки, що становлять велику громаду, приступлять до виконання божественного доручення одружуватися і народжувати дітей, і "наповнювати землю", ці чоловіки і жінки вважатимуться праведними в очах Бога з причини їхньої віри в Бога і в пролиту кров Ісуса Христа, і вони будуть цілковито віддані Богові і Його Царству, і слухняні Його законові. Тому їхні діти не будуть зачаті в гріху і народжені в беззаконні, вони повинні мати користь від спокутної жертви Ісуса Христа, і отримати життя від руки Ісуса Христа, "Отця вічності". Чому ці діти мали б померти, як немовлята на руках? Яка може бути мета їхнього народження, якщо вони помруть одразу немовлятами? Чи застосовне до них пророцтво Ісаї 65:20, наведене вище? Або в чому сенс тих слів?

26 Це пророцтво можна тепер пояснити так: число 100 є кратним 10, помноженому на 10, що відноситься до повноти, яка стосується земних речей. Останок вірних, зберігши свою вірність, і, отримавши схвалення Бога, подібно до апостола Павла, одержав сприятливий суд від Господа, і можна сказати, що він цілковито здобув усе, що можна здобути, перебуваючи на землі, і вони знають, що ворог не може знищити їх, а відтак на Сіоні нема смутку, коли один з їхнього числа помирає й переходить у славу. Всі вони належним чином названі "юнаками" в біблійному значенні цього слова. Однак, якщо будь-хто з таких добровільно стане грішником, він буде проклятий і помре, і через нього не буде смутку, бо Бог повелів, щоб не було ні плачу, ні смутку за таких. - Єзек. 24: 16, 17. Див. Виправдання, Книга перша, стор. 332.

27 Але інше значення цього тексту видається розумним і гармонійним з Писанням про "наповнення землі". Бог тепер створив нові небеса, і Його створення нової землі в процесі. Армагедон очистить землю від усякого зла, і тільки ті, хто відданий Богові та Його Царству у Христі, переживуть це жахливе знищення. Велика громада тепер починає прославляти Бога та Ісуса Христа до приходу Армагедону, і вони служать Богові та Христу, безперервно оспівуючи хвалу. (Об'явл. 7: 9, 10, 15) Після Армагедону праведна велика громада буде одружуватися і розмножуватися, щоб виконати божественний наказ "наповнити землю". З того часу діти народжуватимуться. Тоді батьки знатимуть, як нагодувати своїх дітей і як правильно дбати про них, про їхнє тіло і про розум, і навчатимуть їх шляхів праведності. Тоді Царство буде в повній дії, як написано: "Не чинитимуть зла і шкоди". (Ісая 11: 8, 9) Схоже, що діти не матимуть причин хворіти і вмирати. Якби вони помирали немовлятами, жало смерті все одно б зберігалося і принесло велику скорботу батькам. Але це пророцтво Ісаї говорить: "Там не буде більше малолітнього ..., який не досягав би повноти днів своїх"; тобто діти не вмиратимуть немовлятами. Дитина повинна продовжувати жити і рости. Вона виросте чоловіком чи жінкою, сильна та енергійна. Якщо її правильно виховувати і навчати, вона навчиться любити і служити Царю та Єгові. Принаймні, вони (діти) будуть рости доти, доки не досягнуть віку індивідуальної відповідальності, і, якщо він помре, його смерть буде не результатом успадкованого гріха, а через індивідуальне беззаконня, і це ясно заявлено пророком. (Єремія 31: 29, 30) Істина в тому, що не буде більше немовлят, які будуть помирати. Ця істина має бути і буде великим підбадьоренням і втіхою для тих, хто тепер є Йонадавами і хто з нетерпінням чекає на той час, коли вони зможуть жити під час тисячолітнього царювання Христа, одружуватися і народжувати дітей на землі. Це наводить на думку, що Йонадавам не слід турбуватися про одруження зараз, але з надією і впевненістю очікувати часу після Армагедону, коли вони зможуть мати дітей із запевненням, що вони можуть виховати таких дітей, не побоюючись смерті дитини в дитинстві. Здається, що немає жодних підстав або Писань, які б підтверджували висновок про те, що діти, народжені під час тисячолітнього правління Христа, будуть помирати, як діти.

28 Але чи помре таке потомство великої громади взагалі? На це запитання відповідає пророцтво в наступних словах: "бо столітній помиратиме юнаком". Це не обов'язково означає сто років із 365 днів на рік. Десять - число, що символізує земну завершеність, а десять разів по десять дорівнює сто, таке число, кратне десяти, буде символом земної завершеності в усіх відношеннях. Це правда, що Писання, мабуть, означає, що жодне потомство великої громади не помре, доки цей нащадок не матиме індивідуальної, повної та цілковитої можливості пізнати й підкорятися Господеві, довести вірність і відданість Богові, а отже, підтвердити, що він вартий життя; що коли така людина отримає повну та цілковиту можливість пізнати Господа і служити Йому, а потім навмисне згрішить, то ця людина помре проклятою, бо це доведе, що вона геть не варта життя. Тому цей текст далі говорить: "але столітній грішник [тобто, маючи повну і цілковиту розумну можливість проявити себе гідним, але зазнавши невдачі в цьому і будучи неслухняним] буде проклятий". Людина може жити відповідно до умов цього тексту протягом 500 років або навіть тисячі років, а потім виявитися неслухняною і, отже, негідною життя. Той, хто помирає як проклятий грішник, не буде оплакуваний ніким на землі, навіть батьками цієї людини, бо Бог наказав їм не сумувати і не плакати. Це суперечило б Божій заповіді, викладеній у пророцтві Єзекіїля 24: 16, 17. Проклятий грішник є і буде відкритим ворогом Бога і Христа, Царя, і тому жоден праведник не буде засмучуватися або плакати через знищення такого навмисного і проклятого грішника.

29 "Єрусалим", тобто організація Єгови, до якої увійдуть праведні люди землі після Армагедону, отже, має бути без печалі. Юда Іскаріот був навмисним грішником і був проклятий Богом. Ніхто з тих, хто любить Бога та Ісуса Христа, не буде проливати сльози скорботи через те, що такі, як Юда Іскаріот, помирають. Християнин у теперішній час не буде сумувати або плакати через смерть того, хто навмисно і свідомо виступає проти Бога і Його Царства, тому що це буде порушенням Божої заповіді. Єгова каже: "Бо ось Я роблю Єрусалим радістю, а народ його радістю" (Вірш 18). Нові небеса - це вже радість для всіх, хто любить і служить Богові. Нова земля буде частиною Єрусалима, бо є частиною Божої організації та під керівництвом одного великого Пастиря, Царя і Правителя. Це не "земна фаза Царства", як хибно кажуть дехто, але вона контролюється Царством і, отже, є частиною Божої організації. Нові небеса і нова земля будуть тоді веселитися, а її народ буде радіти вічно. Вони будуть радістю для Єгови, в повному виправданні Його імені. Відповідно до цього написано: "І почув я голосний голос з неба, що промовляв: Ось скинія Бога з людьми, і Він буде жити з ними, і вони будуть Його народом, і Сам Бог з ними буде Богом їхнім. І відтре Бог усяку сльозу з очей їхніх, і смерті не буде вже, ані плачу, ані крику, ані хвороби вже не буде, бо колишнє минуло". (Об'явл. 21: 3, 4) Не буде необхідності чекати до кінця тисячолітнього Царства Христа для такої умови, бо ті, хто помруть під час цього періоду часу, внаслідок їхнього власного навмисного порушення, не викличуть сліз у тих, хто живе. Отже, з часу початку дії "нової землі" під наглядом, керівництвом і управлінням нових небес "не буде вже; ні плачу, ні крику". Бог відтре всі сльози, встановивши Своє праведне правління на землі, і в Його народу не буде приводів для скорботи. Злі речі, які існували у "світі зла", які противляться Богові та Його Царству, будуть забуті та повністю викинуті з голови, бо Єгова каже: "І колишні вже не будуть згадуватися, і не прийдуть на серце". (Ісая 65:17) Небеса і земля існуватимуть у нескінченній радості. Отже, коли помре такий проклятий грішник, його смерть стане виправданням імені Єгови, що буде радістю для всіх, хто живе вічно.

30 Так підкреслюється вся важливість послуху. Отже, незмінне правило Бога по суті є: свідома й навмисна непокора заповідям Божим означає смерть; а радісне підкорення Божим заповідям - життя. "Бо м'язи нечестивих зламаються, а праведників зміцнює Господь". (Псалом 37: 17) Кожне розумне творіння, як невидиме, так і видиме, отже, повинно бути піддане випробуванню, щоб визначити, чи буде воно добровільно від серця підкорятися Богові. Тільки слухняні, праведні отримують життя вічне. "Велика громада" має бути праведною і люблячою праведність. Їхнє потомство, яке житиме, також має бути праведним і люблячим праведність. У тому "майбутньому віці", що "від віку до віку", все повинно бути і буде праведним, і це буде світом, у якому "мешкає правда". (2 Петра 3: 13) Тоді всі, хто дихає, будуть шанувати і вічно вихваляти Єгову.

ПИТАННЯ ДЛЯ ВИВЧЕННЯ

1. З чого складатиметься "новий світ"? Що зараз робиться у зв'язку з цим?

2. Що вимагається від тих, хто житиме в тому "майбутньому столітті"?

3. Що тут опубліковано і для кого? І як це слугуватиме своїй меті? Поясніть створення "нових небес і нової землі".

4. Чого вимагає Єгова від усіх, хто отримає Його схвалення і житиме? І як людина може відповідати вимогам?

5. Як непослух вплинув на стан, як ангелів, так і людей? Чи є спосіб уникнути покарання за непослух?

6. Що мається на увазі під послухом? Як верховенство Єгови стало великим спірним питанням? Чи довів сатана свій виклик? і чому?

7. До приходу Ісуса у світ, у чому сатана не зміг виконати свою злу мету? Чому? Яку користь принесли вірні того часу? Яким буде кінцевий результат їхньої вірності?

8. Ким був Ісус, коли був на землі? І як Він виконав мету, заради якої Його послали? Чому Ісус зазнав таких великих страждань? І чому Бог це допустив?

9. Що доброго принесли Ісусові такі страждання? Навіщо це було потрібно?

10. Як Єгова почав створювати нові небеса? Як послух творінь зіграв у цьому роль?

11. Як Бог продовжив створення нових небес? І що вимагалося від творінь, які становлять їхню частину?

12. Як довго триватиме цей заклик і вибір? Кому були адресовані Вихід 19: 5, 6 і 1 Петра 2: 9? І що в них видно щодо вимог і важливості послуху?

13. Яка велика подія відбулася відразу після зведення на престол Ісуса Христа?

14. Щодо створення нових небес розкажіть, що сталося з часу виконання Малахії 3: 1. Яке нинішнє становище вірних на землі в цьому відношенні?

15. Коли і як Псалом 102:16 здійснився?

16. Розкажіть про клас "злого раба". Який суд Господній щодо цього класу?

17. Яка позиція релігійних лідерів та їхніх послідовників щодо Божого суду і чому?

18. Чим "нова земля" відрізнятиметься від нинішньої "землі"?

19. Хто першим заселить "нову землю" і чому?

20. Яке незмінне правило Єгови щодо Його створінь? Порівняйте ізраїльтян з нащадками Йонадава; і ті, й інші зображають два класи, що проявляються в даний час.

21. Що тепер вимагається від представлених Йонадавом і його нащадками?

22. У яке нинішнє становище Бог милостиво привів Своїх людей?

23. Як Єгова "робить Єрусалим веселощами, а народ його - радістю"?

24. Як і чому смерть викликала таке велике горе в людства?

25. Чи будуть діти "великої громади" зачаті в гріху і народжені в беззаконні, і чому?

26. Застосуй Ісая 65:20.

27. Яке інше значення цього тексту здається розумним і гармонійним зі Святим Письмом?

28. Поясніть, чи помре таке потомство великої громади взагалі.

29. Чому в "Єрусалимі" не буде смутку?

30. Що ж, по суті, є незмінним правилом Бога для Його створінь? І чому його важливість так підкреслюється?

УГЛОВИЙ КАМІНЬ ХРАМУ

Ангел Єгови, посилаючись на Зоровавеля, правителя єврейського останка з Вавилону, заявив: "І винесе (виготовить, в англ. Біблії) він угловий камінь під час гучних вигуків: "благодать, благодать на ньому!". - Захарія 4: 7

Угловий камінь великого духовного храму Єгови - Ісус Христос. Пророцтво ствердно проголошує, що він має бути вироблений. Це сталося під час остаточного закладання "углового каменю" при приході Ісуса Христа до храму для суду в 1918 році нашої ери. (Псалом 117:22; Ісая 28:16) Потім Він був представлений Єговою, як законний Цар землі. Члени тіла Христа на землі використовуються, щоб донести цю інформацію до відома інших. Вірні свідки приносять інформацію "при гучних вигуках". І це справді розпочалося 1922 року, на загальних зборах свідків Єгови, коли тисячі людей, що зібралися разом, побачили, що Цар прийшов до свого храму, і піднялися, вигукуючи й радіючи: "Сповістіть про Царя та Царство"; і з того часу вони продовжують безстрашно сповіщати та з радістю дають свідоцтво. - Ісая 12: 6; Захарія 9: 9

Єгова дарував благодать і славу Каменю, і Його свідки так заявляють мовою Псалма 44:3: "Ти прекрасніший за синів людських, благодать злилася з уст Твоїх, тому благословив Тебе Бог на віки вічні". Також Псалом 83:12: "Бо Господь Бог є сонце і щит, Господь дає благодать і славу; тих, хто ходить у непорочності, Він не позбавляє благ". Останок вірних захоплюється Каменем, як найсправедливішим з усіх творінь, будучи в усьому прекрасним, найбільшим правителем у світі. Вони не прославляють людину і не віддають їй хвалу, але оскільки Бог вшанував Його улюбленого Сина, Його свідки тріумфували на честь Сина: "благодать, благодать на ньому!" і сказано: "Благословенний той, хто прийде, в ім'я Єгови! Благословляємо тебе з дому Єгови" (А. П. В.), бо ти найбільший з усіх будівничих. (Псалом 117:26) Так захоплюються застосованою майстерністю Єгови і використаною для виправдання Його імені; і, отже, честь за це віддається Всевишньому. - Івана 5:23; 2 Фессал. 1:10

Єгова використовуватиме помазанників для досягнення своїх цілей незалежно від усякого протистояння, і Його явна впевненість у цьому підтверджується Його пророком так: "Руки Зоровавеля поклали підмурок дому цьому, а його руки його й закінчать його, і ти дізнаєшся, що Господь Саваоф послав Мене до вас". (Захарія 4: 9) Навесні 535 р. до н.е. Зоровавель заклав основу храму в Єрусалимі. (Ездра 3: 8-10) Шістнадцять років потому Зоровавель заново заклав основу храму. (Притчі 2:18) Таким чином, це успішно було зроблено, незважаючи на всі протидії. Ісус Христос, Будівельник храму Єгови, використає своє невелике число вірних, щоб представляти Його на землі й почати "роботу Єлисея" після Його приходу до храму для суду; і, розпочавши, Він закінчить її незалежно від будь-якого супротиву. (Филип. 1: 6) Він не віддає данину пошани людям, але дозволить тим, і тільки тим, брати участь у будівництві храму, хто повністю присвячений Єгові й слухняний великому Пророкові Єгови, Ісусові Христу. У належний час Він закінчить свою роботу. (Ездра 5: 1, 2; 6: 14, 15) Цю роботу виконує Ісус Христос, щоб виправдати ім'я Єгови, і в цьому останок буде в повній єдності з Ним. - Івана 17: 21-23; Ефес. 4: 12-14

Як єдиноборець-філістимлянин, Голіаф, зневажав малість чоловіка Давида, який прийшов битися з ним (1 Сам. 17: 22-51), так сатана і всі його соратники зневажають малість і оснащення організації Бога на землі. Сатана і весь його натовп зневажають організацію Єгови, і багато хто, хто вважає себе в сьогоднішній істині, але належать до "синагоги сатани", також виступають проти. (Об'явл. 3: 9) Вони говорять з презирством, зневажаючи невеликий останок, який насправді малий чисельно, фізичною силою і фінансово. Вони не беруть до уваги, що робота здійснюється не багатством, силою чи впливом, а духом Бога. Богу угодно закликати "принижених" (або зневажених, в англ. Біблії) на службу. - 1 Корин. 1:28

Чи повинні ті, хто зневажає, дивитися і радіти? Вони побачать результат роботи Господа, але не будуть радіти. Захарія 4:10 проголошує: "Бо хто може зневажати день цей малим? Ці семеро зрадіють, і побачать будівничий висок у руці Зоровавеля, і вони - очі Єгови, що бігають у різні боки по всій землі" (А.П.В.). Цей текст ясно означає, що досконалі очі Господа побачать, як храм іде до завершення; отже, ці прекрасні очі виблискують від захвату. Єгова знає, що в Нього буде невеличкий вірний клас на землі, який збереже свою вірність перед Ним аж до завершення будівництва храму та виправдання Його імені, і це тішить Його серце та серце Ісуса Христа. Ці сім очей Господа охоплюють поглядом усю землю, бачачи виконану роботу і бачачи її виконання. (Втор. 11:12; 2 Хронік 16:9; 1 Царств 8:29) В Авторизованій версії Біблії прийменник "з" у виразі "висок у руці Зоровавеля з тими сімома" доставлений; отже, текст не означає, що в Зоровавеля є як висок, так і сім очей у його руці. "Сім очей" - це очі Єгови, або повне бачення, що бачить висок у руці великого Будівельника, і Він радіє, що Його Помазанник виправдає Його ім'я.

Отримавши пояснення, від ангела Господнього, видіння про світильник із сімома лампадами та маслинами поруч із ним, пророк Захарія знову запитав про значення "тих двох маслин" на кожній стороні світильника та "що значать дві оливкові гілки, що через дві золоті трубочки виливають із себе золото?" (Захарія 4: 11, 12) Повторення його запитання показує, що сучасний клас Захарії досліджує Слово Боже у світлі добре відомих фактів, бажаючи зрозуміти пророцтво. Світильник, здається, представляє організацію Єгови, що поширює світло на землі, і цей висновок підтверджується словами Ісуса в Об'явленні 2: 5: "Згадай, звідки ти зійшов, і покайся, і твори колишні діла, а коли ні, то я незабаром прийду до тебе, і зміщу світильник твій з місця його, якщо не покаєшся". Цей світильник зображує тих із класу "мудрих дів", у яких у світильниках є олія; і вони підлили її у свої світильники, коли виходили "зустріти нареченого". (Матв. 25: 7-9) Будучи "деревами праведності" і живучи тому, що "посаджені при потоках вод", як описано в пророцтвах, вони тримають свої світильники запаленими, живими і палаючими. (Ісая 61: 3; Псалом 1: 3) Диво тут з'являється у видінні світильника; а саме, олію оливки зазвичай отримують шляхом подрібнення фруктів; але в цьому випадку вона взята зі стовбура дерева. Так ці "дерева праведності" несуть плід Божого Царства. Вони спрямовують елей прямо у світлоносну організацію і використовують його там на честь Єгови та Його Царя. У зв'язку з цим у Судді 9: 9 (англ. Біблія) говориться: "Дерево оливкового дерева сказало їм: "Чи залишу я тук мій, яким вшановую Бога?"

Пророк Захарія сказав ангелу, що він не знає значення цього, і ангел відповів: "Це двоє помазаних оливою, які стоять перед Господом усієї землі". (Захарія 4:13, 14) Ці двоє - головні учасники в будівництві храму, а саме: Ісус, помазаний первосвященик Ізраїлю, і Зоровавель, правитель Юдеї, які пророчо показують Ісуса Христа в положенні священика-жертвоприношення, а також як великого Виконавця Єгови Бога, і будівельника храму. Таким чином, Він "виступає" за Єгову, Бога всієї землі. Всі Його помазані члени тіла стоять з Ним і насолоджуються великим миром і втіхою, бо всі вони беруть участь у виправданні імені Єгови.

СКВЕРНИ

Єгова - чоловік, а Єрусалим - Його "дружина". Вона була "заміжня" за Єговою і народила Йому потомство. Він каже їй: "І взяла синів твоїх і дочок твоїх, яких ти породила Мені, і приносила на жертву на поживу їм. Хіба мало тобі було блудодіяти?" (Єзек. 16: 20, 21) Невірні в "організованому християнстві" створили збочену організацію та використали її, щоб відвернути членів істинної церкви від Єгови Бога та пожертвувати їх до руйнівного впливу організованої системи, що зветься "християнство", та до сатани, "бога цього світу". Усе духовенство, лідери або "виборні старійшини", які відвертають людей від Божої організації, входять до класу, засудженого тут Єговою. Гордість, егоїзм і невдячність Богові є причиною їхнього падіння. "І з усіма твоїми гидотами та блудодіяннями твоїми ти не згадала про дні юності твоєї, коли ти була гола, і непокрита, і кинута в крові твоїй на немилосердя". - Єзек. 16: 22

Скверни "організованого християнства", або "християнського світу", і безчестя, що нависли над ім'ям Бога, надто жахливі, щоб знайти відповідний опис людськими словами, тому пророк говорить про це: "І після всіх злодіянь твоїх, - горе, горе тобі, - говорить Господь Бог". (Єзек. 16: 23) Духовенство, лідери, "виборні старійшини" та вожді отари в "християнстві" брали участь у мирських рухах, політичних та інших, і називали такі рухи ім'ям Христа і Бога. Ці головні в "організованому християнстві" відкрили свої обійми всіляким язичницьким релігіям, звичаям і традиціям у своїх будівлях, званих "церквами", щоб задовольнити свої егоїстичні бажання мати популярність, владу та вплив. "Організоване християнство" встановило свої місця відправлення культу на найпомітніших точках шляху, вивісило свої знаки та сиділо в дверях, щоб спонукати перехожих увійти, і тим самим зробило своє споконвічне тіло огидним для чесних людей доброї волі, і воно зробило себе огидою в очах Бога. "Ти збудувала собі блудилища, і наробила собі піднесень на кожній площі, на початку кожного шляху влаштувала собі піднесення, ганьбила красу твою, і ноги твої розкидала на всякого, хто проходив повз, і помножила розпусту твою". (Єзек. 16: 24, 25) Лідери "організованого християнства" засуджують аморальні практики серед людей світу з погляду плоті, тому що такі речі є огидними для порядних людей. Єгова обирає такі мерзенні речі, щоб проілюструвати злий курс, який взяло "організоване християнство". Занепалим чоловікам і жінкам досить недобре займатися аморальними діяннями, але Єгова набагато сильніше засуджує удаваних послідовників Ісуса Христа за потурання собі в заборонених діяннях з організацією Диявола.

Єгипет символічно представляє світ, і зображає військову та комерційну частини організації Сатани; в той час як Ассирія зображає, зокрема, політичні елементи організації сатани, а Халдея позначає релігію диявола у всій його організації. (Див. Пророцтво, Розділ VI.) Вірші з двадцять шостого до двадцять дев'ятого з шістнадцятого розділу пророцтва Єзекіїля говорять євреям і з більшою силою "організованому християнству": "Блудила з синами Єгипту, сусідами твоїми. ... І блудила ти з синами Ассура ... і помножила розпусту твою в землі Ханаанській аж до Халдеї [Вавилон], але й тим не вдовольнилася". Духовенство, лідери та виборні старійшини наочно позначають усіх з "організованого християнства". Вони потоваришували, увійшли у стосунки з комерційними силами і політиками світу, щоб вони могли завоювати популярність і вплив; і "організоване християнство", таким чином, відкрило свої обійми і вступило в незаконні стосунки та в угоду з усіма язичниками або релігіями Диявола. Сьогодні "організоване християнство", або "християнський світ", може похвалитися тим, що всі релігії йдуть пліч-о-пліч і без протиріч. Це зроблено під приводом і неправдивим твердженням, що це встановлює мир між людьми, але, по правді і насправді, це робить продажним Слово Боже і справжнє поклоніння Всевишньому.

"Але як перелюбна дружина, що приймає замість свого чоловіка чужих". (Єзек. 16:32) "Організована релігія", що зветься "християнство", у країнах, які називаються "християнським світом", дає нагороди й призи, щоб спокусити й спонукати інших людей світу прийти, приєднатися до її організації й спілкуватися з нею, і в той самий час вона не отримає жодної духовної вигоди від цього. Язичницькі церемонії приймаються і практикуються в будівлях, які називаються "християнськими церквами", щоб завоювати популярність і задовольнити егоїстичні бажання їхніх лідерів. Цю огидну практику в церковних організаціях, званих "християнськими", Єгова описує такою мовою: "Усім розпусницям дають дарунки, а ти сама давала дарунки усім коханцям твоїм, підкуповуючи їх, щоб вони звідусіль приходили до тебе розпуснитися з тобою. У тебе в блудодіяннях твоїх було протилежне до того, що буває з жінками: не за тобою гналися, а ти давала подарунки, а тобі не давали подарунків, і тому ти чинила на противагу іншим". (Єзек. 16: 33, 34) Замість того, щоб дозволити Богові звершувати поклик, і замість того, щоб говорити людям Божу істину, щоб вони могли розумно відповісти на Його поклик, невірні релігійні лідери бігали й приманювали клас людей, яких вони хотіли зробити новонаверненими. Таким чином, вони не тільки скомпрометували себе, а й заплатили за можливість зробити це. Так Єгова порівнює "організоване християнство" з повією, яка платить усім чоловікам, щоб задовольнити її тваринні бажання. Звісно, гірший опис неможливо уявити.

Єгова повелів Єзекіїлю привернути увагу Єрусалима до його огидних діянь, а потім розповісти про Божий суд. Клас "вірного раба" повинен виконати ту ж саму роботу по відношенню до "християнського світу". "Отож вислухай, блудниця, слово Господнє [Єгови]!" (Єзек. 16: 35) Потім Єгова дає вказівку своєму пророкові сказати, що через її нечистоту та розпусту Він збере всіх тих, з ким вона отримувала задоволення, і тих, кого вона ненавиділа, і Він викриє її зло перед усіма. "За те ось, Я зберу всіх коханців твоїх, якими ти тішилася і яких ти любила, з усіма тими, яких ти ненавиділа, і зберу їх звідусіль проти тебе, і розкрию перед ними наготу твою, і побачать увесь ганьба твоя. ... Віддам тебе в руки їхні, і вони розорять блудниці твої, і розкидають піднесення твої, і здеруть з тебе одежу твою, і візьмуть вбрання твоє, і залишать тебе голою і не вкритою. ... Я поведінку твою зверну на [твою] голову, говорить Господь Бог". - Єзек. 16: 37, 39, 43

Тож очевидно, що воля Божа полягає в тому, що "християнський світ" має бути поінформований про його гріховність і йому має бути нагадано про Божий суд, написаний проти нього. І хто буде виконувати цю роботу, служачи і звіщаючи, крім тих, кого Бог назвав своїми свідками Його імені? Це клас "вірного раба", якому доручено оголосити день помсти нашого Бога. Коли Єгипет, Ассирія та інші народи навкруги повернулися проти Єрусалима, так і в наш час інші правлячі сили знищать лицемірних релігіоністів. "І десять рогів, що ти бачив на звірі, ці зненавидять розпусницю, і спустошать її, і оголять, і з'їдять її плоть, і спалять її на вогні, бо Бог поклав їм на серце, щоб вони виконали волю Свою, щоб вони виконали одну волю, і щоб вони віддали царство їхнє звіру, аж доки не будуть виконані слова Божі". (Об'явл. 17: 16, 17) (див. Світло, книга друга, стор. 108 в англ.) - Єзек. 23: 22-26

Невіруючі, агностики, атеїсти та саркастичні поміщають "християнство" і всі язичницькі релігії в один клас і використовують прислів'я: "Яка мати, така й дочка". Іншими словами, 'мати була блудниця і дочка теж. Усі вони погані і всі від диявола'. Вони не бачать різниці між "організованим християнством" з його диявольськими практиками та істинними вченнями і практиками Ісуса Христа і Його вірних апостолів. Невірні, атеїсти й ті, хто в цьому класі, зазначають, що "організоване християнство" навіть гірше, ніж визнані язичницькі релігії, бо в "християнському світі" рівень інтелекту вищий. Тому вони класифікують (або змішують) вчення і практики навіть істинних послідовників Ісуса Христа з язичництвом і "організованим християнством" і ведуть війну, як проти істинного, так і проти хибного. "Ось, усякий, хто говорить притчами, може сказати про тебе: "Яка мати, така й дочка". (Єзек. 16: 43, 44) Це знову виклик Богові і заява, що Він не може привести з занепалих людських істот будь-кого, хто залишився б вірним і стійким до Бога і Христа; і це доказ того, що цей виклик від диявола.

Пророк Єгови Єзекіїль порівнює гидоти Самарії та Содому з гидотами Єрусалима. "Більша ж сестра твоя - Самарія, що живе ліворуч від тебе зі своїми доньками, а менша сестра твоя, що живе праворуч від тебе, - це Содома з доньками її". (Єзек. 16: 46) Юда був четвертим сином, а Веніамін - дванадцятим сином Якова; отже, у племен Юди та Веніаміна були старші брати. Єрусалим, який був частково в Юдеї і частково у Веніаміні, мав "старшу сестру" в Самарії, столиці десяти поколінь Ізраїлю. Самарія означає "варта". Дивлячись на схід від Єрусалима, по ліву руку від нього була Самарія; в той час як Содом був по праву руку від Єрусалима, якщо повернуться на схід. Содом був "молодшою сестрою" в тому сенсі, що він був меншим за Єрусалим. Під словом Содом розуміється "місце вапна, або палаючий, або орне поле".

Самарія і Содом були злими, але Єрусалим оголошено набагато гіршим. Так само язичницькі релігії є диявольськими і надзвичайно злими та безчестять Бога, але "організоване християнство", під впливом і контролем диявола, є набагато гіршим і приносить більше ганебних наслідків на ім'я Бога; звідси порівняння. "Але ти й не їхніми шляхами ходила, і не за їхніми гидотами чинила; цього було мало: ти чинила розпусніше за них на всіх шляхах твоїх". (Єзек. 16: 47) Лиходійство Самарії скоєно в присутності Єрусалима, і Єрусалим, який стверджує, що він праведніший за інших, був огиднішим в очах Бога. Це показує, що спостереження за лиходійством і його наслідками не є надійним стримувальним фактором проти скоєння гріхів.

ЦАРСТВЕННІСТЬ

Єгова оголосив про свій намір мати царське священство за чином Мелхиседека, який був одночасно царем Саліма (він "по-перше, за знаменням [імені] цар правди, а потім і цар Саліма, тобто цар світу") і священиком Всевишнього Бога. (Буття 14: 18; Євр. 7: 1-25) Ісус Христос є Головою цього священства. (Євреям 3: 1) Він Цар царів. (Об'явл. 1:5; 19:16; 17:14) З Ним пов'язані сто сорок чотири тисячі менших священиків. (Псалом 109:4; 1 Петра 2:9, 10; Об'явл. 14:1-4) Єзекіїлю, коли йому було показано видіння царського дому Єгови, було дано інструкції щодо служіння священства. Ці настанови, дані Єговою Єзекіїлю, викладають мету Всевишнього Бога і "написані нам як повчання, щоб ми терпеливими та втіхою з Писань зберігали надію". У цьому записі ім'я Садок означає "Праведник".

"А священики з коліна Левіїного, сини Садока, що, коли сини Ізраїлеві відступили від Мене, постійно стояли на варті святині Моєї святині, то вони наближатимуться до Мене, щоб служити Мені, і стоятимуть перед Моїм обличчям, щоб приносити Мені тук і кров, говорить Господь Бог". (Єзек. 44:15) Царське священство - це божественні сини Праведного Єгови. Священство Ааронове було взяте з коліна Левія. Первосвященство Садока датується з днів царя Давида. (2 Сам. 8:17; 15:24-36; 19:11; 20:25) Сім'я Садока була обрана через вірність Богові та інтересам Його царства в особі царя Давида. Це доказ того, що саме вірність Богові у виконанні обов'язку приносить Його схвалення.

Родина Садока походила від священика Фінеєса, якому благоволив Бог (Числа 25: 1-13), але не через невірний дім первосвященика Ілля, а через Амарію та Ахітува. (1 Хроніки 6:1-8, 50-53) "І вилучив Соломон Авіафара [нащадка Ілля] від священства Господнього [Єгови], і здійснилося слово Господнє [Єгови], що Він промовив про дім Ілля в Силомі". (1 Царств 2:27) "І поставлю Собі священика вірного, і він буде чинити за серцем Моїм і за душею Моєю, і дім його зроблю твердим, і він буде ходити перед помазанцем Моїм [Царем] в усі дні, і кожен, хто залишиться з дому твого, прийде вклонитися йому за гера срібла і шматок хліба, і скаже: "Приставте мене до якоїсь левітської посади, щоб мати прожиток". (1 Сам. 2: 35, 36) За днів Єзекіїля ці священики, "з покоління Левіїного, сини Садока", були представлені первосвящеником Йоседеком, що означає "Єгова праведний" (1 Хронік 6:14, 15), і його наступником Ісусом, що означає "Єгова спасає". (Аггей 1:12; Зах. 3:1, 8, 9; 6:11, 12) Той самий Ісус був первосвящеником, який разом із Зоровавелем побудував пророчий храм у Єрусалимі після повернення ізраїльтян з Вавилона. Ці священики залишалися вірними Богові, про що свідчать пророцтва Аггея, Захарії та Єзекіїля. Єгова говорить з похвалою і схваленням про Фінеєса в Числах 25: 11-13 за його вірність. Священицький дім Ілія зображує тих, хто невірний своїй угоді з Богом і приєднався до антихриста.

У 1917-1918 роках на народ Божий випало вирішальне випробування, і з цього випробування вийшов клас "вірного і мудрого раба", який зображений, як "сини Садока, що, коли сини Ізраїлеві відступили від Мене, постійно стояли на варті святині Моєї святині". Це рішуче підтверджує висновок про те, що після того, як Бог покликає когось до Царства і цей поклик прийнято, покликаний повинен пройти випробування, щоб визначити свою вірність, і повинен довести свою вірність під час такого випробування, перш ніж бути обраним і помазаним на будь-яке місце в царському священстві. Схвалені, каже Єгова, "наближатимуться до Мене, щоб служити Мені, і будуть стояти перед Моїм обличчям, щоб приносити Мені тук і кров". Тук і кров були особливими частинами жертвопринесення, які належали виключно Богові Єгові і які були запропоновані Йому священиками. Життя в крові, і Єгова - єдине джерело життя. "І спалить їх священик на жертовнику: [це] їжа вогню - приємні пахощі [Господу]; весь тук Господу [Єгові]. Це постанова вічна в пологи ваші, у всіх оселях ваших; ніякого туку і ніякої крові не їжте". (Левит 3: 16, 17) "Бо душа тіла в крові, і Я призначив її вам для жертовника, щоб очищати душі ваші, бо кров ця душу очищає". - Левит 17: 11

Вірне священство синів Садока зображувало або представляло вірних, які були обрані для вступу в царське священство і стали членами Царського дому Єгови. "Вони входитимуть у Мою святиню, і наближатимуться до Моєї трапези, щоб служити Мені, і дотримуватимуться Моєї варти". (Єзек. 44:16) Не було ні ковчега заповіту, ні кришки ковчега для священиків, щоб наблизитися до цього храму, який бачив Єзекіїль, і це з тієї причини, що Єгова зараз у своєму храмі. Там був "жертовник дерев'яний", і названий "це трапеза, яка перед Господом". Помазаники Єгови, які ще на землі, тепер наближаються до цієї трапези перед Єговою в "потаємному місці Всевишнього" не через їхню власну досконалість, а через праведність і досконалість Ісуса Христа, Голови царського священства. Впевненість Єгови в цьому священстві підтверджується тим фактом, що вони "щоб служити Мені [Єгові] і дотримуватися стражі Моєї".

Це клас, який має доступ до внутрішнього двору храму. Оскільки східна брама зачинена, вони повинні увійти в інші брами: "Коли прийдуть до брами внутрішнього двору, тоді одягнуться в одяг лляний, а вовняне не повинно бути на них, коли вони служитимуть у брамі внутрішнього двору та в середині храму". (Єзек. 44:17) Їхній одяг ідентифікує їх як членів царственого священства, "а віссон є праведність [праведні діяння] святих". (Об'явл. 19:8) Останок, що перебуває зараз на землі, має бути в одязі з віссону, тобто "одязі праведності", який показує, що вони мають схвалення Єгови і є Його свідками. Той факт, що вони не носили вовни, вказує на те, що ці вірні не стрижуть отару Божу, щоб забезпечити собі комфорт у служінні Богові.

Одяг, який має носити царське священство, вказує на те, що їхнє служіння приносить радість: "В'язьма на головах їхніх має бути також лляна, і спідня одежа на чреслах їхніх [щоб голість їхня не відкрилась (Об'явл. 3: 18; 16: 15)] має бути також лляна, і в пітливості вони не повинні підпоясуватися". (Єзек. 44: 18) Священик не повинен мати нічого, що 'викликає піт'. Піт передбачає важку роботу, таку, як у випадку з Адамом. (Бут. 3: 17-19) Вовняний одяг викликає потовиділення і тому невідповідний. "Піт" Адама був результатом прокляття, і щодо Божої організації, частиною якої тепер є останок, написано: "І листя дерева - для зцілення народів. І нічого вже не буде проклятого". - Об'явл. 22: 2, 3

Царському священству дано вказівку не показувати людям свій царський одяг. "А коли треба буде вийти на зовнішній двір, на зовнішній двір до народу, тоді вони муситимуть зняти свої шати, в яких вони служили, і залишити їх у священних покоях, і вдягнутися в інші шати, щоб священним вбранням своїм не доторкатися до народу". (Єзек. 44:19) Цей текст не може бути витлумачений як такий, що означає, що прославлені святі на небесах матеріалізуються у формі або в одязі й показуватимуть себе людям на землі. Текст, отже, має бути обмежений у застосуванні до останка Єгови, яка досі на землі, і які є перед людьми як свідки Єгови. Вони не повинні виставляти себе напоказ перед людьми, зловживаючи своїми духовними обов'язками в корисливих і марнославних цілях. Вони не повинні зображати себе такими, що перевершують інших людей, як свідки Єгови, щоб вразити інших своєю власною значущістю або змусити людей дивитися на них із благоговінням. Такий курс був би абсолютно неприємний Єгові. Свідки Єгови - Його слуги; і коли вони йдуть перед людьми з Його посланням у вигляді книжок або за допомогою інших засобів свідоцтва, вони повинні віддати Єгові всю славу і честь, але не людям. (Аггей 2: 11, 12) Обраним Божим не слід освячувати тих, кого не обрав Бог. Царське священство вибране Єговою, а не будь-яким творінням.

Нехай обрані слуги Єгови візьмуть до уваги цю настанову, а саме: "І голови своєї вони не повинні голити, і не повинні відпускати волосся, а нехай неодмінно стрижуть голови свої". (Єзек. 44:20) Бог дав жінці її волосся для покриття голови, а жінка зображує церкву. (2 Корин. 11:2) Чи зав'язане волосся жінки у вузол на верхівці голови, чи підстрижене, це не важливо, але соромно голити голову, а потім зав'язувати на неї білу тканину і носити чорний капор, щоб інші могли бачити і казати: "Це високоморальна людина". Також чоловіки не повинні носити довге волосся, щоб вони могли здаватися надзвичайно побожними душами і спонукати людей так говорити. Павло розумів настанови Єгови щодо священства, коли писав, що жінкам не слід голити голову, а чоловікам носити довгі локони. "Чи не сама природа вчить вас, що коли чоловік ростить волосся, то це безчестя для нього, а коли жінка ростить волосся, то для неї це честь, бо волосся дано їй замість покривала?" - 1 Корин. 11: 3-15

"Нехай неодмінно стрижуть голови свої", - каже Єгова у своїх настановах Єзекіїлю. Було багато дурних розмов про те, що жінки стрижуть або підрізають волосся, але в Писанні немає нічого проти цього. Ми не повинні бути дурними, намагаючись встановлювати правила, на які Писання не дає підстав. Висновок про настанови Єгови Єзекіїлю про головний убір священства полягає в тому, що вони не повинні робити нічого, що зробило б їх особливо помітними або привернуло б увагу до творіння, але щоб вони робили все, щоб привернути увагу до Творця. Вони не повинні кидатися в очі за одягом, зовнішнім виглядом або наднабожними виразами. Для них недоречно ходити сумними або здаватися мучениками, щоб вони могли справити враження на інших. Свідки Єгови - щасливі, радісні та вірні служителі Бога, які сміливо дають свідоцтво про Ісуса Христа і звертають увагу людей на Слово та ім'я Всевишнього. Подобаються вони певному класу чи ні, це не суттєво. Боже схвалення має першорядне значення.