ПЕРІОД "СВІДЧЕННЯ ВІРНОСТІ"

Відповідно до заповіту вірності до Царства, до якого приймаються посвячені, дев'ять днів спеціальних дій у єдності, від 7 до 15 грудня включно, були позначені як "свідоцтво вірності". Ті помазанники, які будуть вірні до смерті, знайдуть у цьому періоді старанність у просуванні свідоцтва про Ісуса Христа, як велено Єговою. Усі присутні брати Йонадаби матимуть можливість щиро приєднуватися, тим самим зберігаючи свою вірність перед Господом. Усі разом зосередяться на рознесенні останньої книжки та буклету "Єгова" та "Правительство", кожна з яких за внесок 25ц. Попередні періоди свідчення підкреслювали мудрість і корисність мислення, планування та організації. Нехай усі віруючі розворушаться. Звичайний звіт про виконувану вами роботу буде надіслано безпосередньо в той офіс, якщо ви не перебуваєте під наглядом однієї з наших філій.

РІЧНА КНИГА 1936 р.

Щорічник, зокрема щорічний звіт про діяльність свідків Єгови по всій землі, наближається до завершення і скоро буде опублікований. Усі ті, хто відданий Господу, включно з рештою та Йонадабами, намагатимуться прочитати цей звіт і отримати користь від річного тексту та щоденних коментарів до щоденних текстів. Їх може бути опублікована тільки обмежена кількість, і тому вартість публікації робить необхідним отримання 50 центів за копію цієї книги. Попередні замовлення дозволять нам дізнатися, скільки потрібно виготовити. Будь ласка, розмістіть ваші замовлення якомога швидше. Кожне співтовариство свідків Єгови та Йонадабів може відправляти замовлення через секретаря компанії. Ваша рання увага до цього буде оцінена.

КАЛЕНДАР НА 1936 РІК

Текст "За Єгову і Гедеона" (Суддів 7: 18, АПВ) підходить для звіщателів Єгови, і тому він буде використовуватися в 1936 році так само, як і в 1935 році. Для тих, хто бажає, готуються календарі. Буде використано ту саму ілюстрацію; проте загальний дизайн і зовнішній вигляд відрізнятимуться, і звичайно, блокнот для календаря на 1936 рік. Спільноти та окремі особи, будь ласка, надішліть замовлення якомога швидше, оскільки ми хочемо друкувати тільки те, що потрібно. Ціна для одного календаря буде 25ц; для лотів по п'ять або більше 20ц кожен.

ПІМСТА НАД ФИЛИСТІЯМИ

VOL. LVI | ЛИСТОПАД 1, 1935 | № 21

(САМСОН, ЧАСТИНА 1)

(Переклад з рос. журналу, перекладеного з англ. видання)

"Так говорить Господь Бог: За те що Филистії дихали помстою та зо зневагою в душі мстилися, задумуючи пагубу - по давному ворогуванню, ... довершу над ними велику помсту досадними карами, й спізнають, що я - Господь, як наведу на них помсту мою". – Езек. 25:15, 17, Куліша

ЄГОВА карає своїх ворогів для того, щоб Його ім'я і Його Слово могли бути оправдані. Усі повинні знати, що Єгова - Всевишній над усім і рівного Йому немає. Ті сотворіння, які повстають проти Бога і намагаються перешкодити виконанню Його заміру, горді й самовпевнені. Гордість і жадібність привели Люцифера до падіння і зробили його 'тим стародавнім змієм', який протистоїть Богові. Усі, хто налаштований проти Бога, є насінням змія. Усі такі - горді, нахабні та жадібні, і їхній кінець - знищення. Єгова показує своє верховенство, караючи гордих. "Він розділяє море силою Своєю, і розумом Своїм б'є гордих " (англ.). (Йова 26:12) "Гидота перед Господом усякий гордовитий серцем; можна поручитися, що він не залишиться непокараним". (Притчі 15:25) Гордими є ті, які поводяться зухвало перед Господом. Усі, хто протистоїть виконанню цілей Єгови, є гордими, нахабними і самовпевненими.

2 Люди, будучи несвідомими, докоряли Богові й обмовляли Його святе ім'я, звинувачуючи Його в тому, що Бог навмисно спонукав ізраїльтян нападати й знищувати людей інших народів. Єгова спричинив руйнівну війну проти амаликитян та інших подібних людей, бо вони намагалися перешкодити обраному Божому народові, завадити виконати Його замір і не допускали їх увійти в обіцяну землю. Інші помилково заявляли, що амаликитяни, филистимляни та інші подібні люди були засуджені до смерті, і тому їхнє знищення було справедливим. Такий висновок не може бути правильним, тому що тільки Адам був засуджений до смерті, а всі його нащадки успадковували смерть. Якби Бог спонукав ізраїльтян вбити амаликитян, филистимлян та інших тільки тому, що вони були засуджені до смерті, тоді всі інші люди давно б загинули з тієї ж причини. Деякі з роду людського були вельми благословенні Господом, та вони все одно були під вироком смерті через успадкований гріх так само, як і филистимляни. Була інша причина знищення филистимлян.

3 З часу повстання Люцифера Єгова оголосив про свій замір оправдати Своє ім'я, і Він не міг цього зробити і водночас дозволити своїм ворогам продовжувати жити. Таким чином, усі сотворіння, які протистояли Єгові у виконанні Його задумів, виявилися ворогами Бога. Ізраїльтяни були людьми, обраними для заміру Єгови, і Єгова наказав їм зробити певні речі. Амаликитяни, филистимляни та інші навмисно і злобно намагалися перешкодити виконанню Божого заміру щодо Його обраного народу і з цією метою нападали і билися проти ізраїльтян, а тому вони билися проти Бога. Амаликитяни воювали проти Ізраїлю, щоб завадити цьому народові досягти обіцяної землі, і з цієї причини написано: "І промовив Господь до Мойсея: "Напиши це на пам'ять у книзі, та й повтори це у вуха Ісусу Навину, що Я зовсім викреслю пам'ять Амаликитян з піднебесної". (Вихід 17:14) Филистимляни були частиною насіння Змія, яке боролося проти ізраїльтян і прагнуло завадити Богові втілити Його цілі щодо них.

4 Причину покарання стародавніх людей, що протистояли ізраїльтянам, тепер можуть побачити й оцінити ті, хто є посвячений Єгові. Ізраїльтяни були обраним народом Бога, і те, що відбувалося з ними, було прообразом на більші речі, що сталися після цього, "а описано як повчання для нас, що досягли останніх віків". (1 Корин. 10:11) Божий народ повинен завжди пам'ятати натхненне твердження, а саме: "А все, що писано було раніше, написано нам на настанову, щоб ми терпінням і втіхою з Писань зберігали надію". - Римлянам 15:4

САМСОН

5 Біблійна книга "Суддів", з тринадцятої голови до шістнадцятої включно, містить розповідь про Самсона та його діяння, головними з яких є: убивство лева голими руками; убивство тридцяти филистимлян; розрив міцних мотузок, якими він був зв'язаний; його битва з филистимлянами, де він використовував як зброю щелепу віслюка; винесення воріт міста Гази; і, нарешті, знесення храму филистимлян, що призвело до загибелі тисяч людей. Ці звершення Самсона сучасні критики називають міфом і повністю уневажнюють біблійні свідчення про нього. Інші, які хотіли повірити в біблійну розповідь про Самсона, дійшли висновку, що цей запис було зроблено просто для того, щоби викладати християнам певні уроки розвитку характеру та сталості. Обидва такі висновки помилкові. Той факт, що запис зроблено в Слові Божому, є неспростовним доказом того, що це не міф, а правда, яка сталася за вказівкою Всевишнього, і яка пов'язана з Його незмінним заміром. Крім того, згаданий запис було зроблено не просто для того, щоб дати певні уроки, згідно з божественним правилом, він був написаний завчасно для конкретної користі тих, на кого прийшов кінець світу, щоб вони мали надію.

6 Оповідання Єгови про Самсона та його діяння - це запис пророчої драми, яка була створена й записана з метою показати останку Божого народу, що перебуває зараз на землі, упевненість у тому, що Його помста буде незабаром виконана над ворогами Бога. Филистимляни були частиною насіння Змія а, отже, ворогами Бога. Филистимляни повністю показали свою злу опозицію до Бога, намагаючись знищити обраних Ним ізраїльтян. Ця опозиція і зла ненависть до Божого народу з боку филистимлян розпочалася за часів Ісаака, і тривала доти, доки филистимляни не зникли з землі. (Буття 26:18-21) Давид здобув велику й рішучу перемогу над филистимлянами у двох випадках, про які пророк Єгови згадує довгий час опісля. Це була битва на горі Перазим і битва на горі Габаон. (2 Царів 5:18-25) Після того, як филистимляни були цілковито переможені, зганьблені й знищені як народ, Єгова змусив свого пророка Езекиїла пророкувати й сказати: "За те, що Филистимляни вчинили помсту, що вони помстилися із зневагою в душі, на смерть, на вічну ворожнечу... здійсню над ними Мою помсту". (Езек. 25: 15-17) Потім Єгова додає, що Він помститься филистимлянам, і що "взнають, що Я Господь". Це пророцтво Езекиїла, написане багато років після того як филистимляни зазнали значної поразки, показує, що те, що сталося з ізраїльтянами у зв'язку з филистимлянами, передвіщає якусь велику й важливу подію, що має статися наприкінці світу, де ми нині перебуваємо, і в той час, як заявляє Бог, усі взнають, що Він Єгова є Всевишній. З упевненістю ми тепер шукаємо розуміння значення Самсона і його діянь у божественному оповіданні.

АКТОРИ

7 Щоб допомогти у вивченні цієї пророчої драми Самсона, тут спершу зазначаються актори, а також роль, яку зіграв кожен з них, і те, що це пророчо представляло. Маной, батько Самсона, в цій драмі пророчо представляв Бога Єгову; жінка Маноя, представляла жінку Бога, тобто Його всесвітню організацію, що народжує Господніх дітей, які складають Його царський дім.

8 Тут Самсон представляв дітей Бога Єгови, повністю посвячених Йому і тих, хто залишився вірним Йому до смерті.

9 "Молодий лев", якого Самсон убив голими руками, спочатку виступає за справедливість, а згодом відіграє роль так званого протестантського духівництва, що виступає проти Божого послання і знущається з Його посланців.

10 Филистимляни в цій драмі зіграли роль, що представляє, зокрема, Римо-католицьку Ієрархію, і загалом усіх, хто під впливом і силою Ієрархії вступає у змову, співпрацює з ними і діє в переслідуванні Божого народу. Ролі, представлені іншими акторами, відображатимуться в міру вивчення божественного оповідання драми.

ДРАМА

11 Час жорстокого переслідування Божого народу настав, і ласка нашого Отця проявляється по відношенню до тих, котрі люблять Його і служать Йому, у тому, щоб дати їм розуміння цих пророчих картин, щоб останок міг терпляче продовжувати своє служіння й добрі діла, щоб вони мали розраду з Писання, щоб їхня надія була сильною, щоб вони продовжували прославляти Єгову. Тому слід уважно і з молитвою поставитися до всієї біблійної розповіді, викладеної в Суддях, у розділах з тринадцятого по шістнадцятий, включно. Учень має добре й уважно прочитати ці розділи.

12 Ізраїльтяни були Божим завітуючим народом і погодилися виконувати Його волю, і в цьому вони представляли тих, хто перебував у "християнському світі", котрі заявляють, що мають віру в Господа Ісуса Христа та служать Єгові Богові, а тому вони перебувають у непрямій угоді, що мається на увазі угоду, виконувати волю Божу. "Сини Ізраїлеві продовжували чинити лихе перед очами Господніми, і віддав їх Господь у руки Филистимлян на сорок років". - Судді 13:1

13 Так само і "християнство" ходило злими дорогами, і не виконувало Божі заповіді, а виконувало накази сатани, віддаючись політиці і тому подібним речам, а також дбаючи про свої власні самолюбні інтереси. "Християнство" переконало себе в тому, що воно йде дорогою правди, але "християнство" пішло не тим шляхом. "Шлях нерозумного прямий в його очах". (Притчі 12:15) "Є шляхи, які здаються людині прямими; але кінець їх - шлях до смерті". (Притчі 14:12) "Праведник спостерігає за домом нечестивого: як падають нечестиві в нещастя". - Притчі 21:12

14 Бог попередив ізраїльтян, що Він віддасть їх у руки їхніх ворогів, якщо вони будуть невірні своїй угоді, і тоді вони перебували під панівною силою филистимлян, які знущалися з ізраїльтян. Филистимляни не були нащадками Сема, але Хама, і мігрували з Єгипту, і зайняли територію вздовж узбережжя Середземного моря, перебуваючи на заході від території, яку Бог призначив ізраїльтянам. (Буття 10:6,13,14; Амоса 9:7) Филистимляни були людьми, які займалися торгівлею на морі. Вони були жадібними, грубими і жорстокими. Вони були дітьми диявола, представляли його і виконували наказ лукавого, знали вони про це чи ні. Як Бог дозволив дияволу залишитися і продовжувати здійснювати владу над людиною, так Бог залишив филистимлян у Палестині як випробування для ізраїльтян і тим самим надав їм можливість довести свою вірність Єгові, що ізраїльтяни могли виконати, стійко чинячи опір филистимлянам. Вони не могли піти на компроміс із филистимлянами і зберегти свою вірність по відношенню до Бога. (Суд. 3:1-4) Це відповідає тому, що Бог сказав дияволу і фараону, який представляв диявола. (Вихід 9:16) Оскільки вищезгаданий вислів пророка Езекиїла був пророчим і стосувався якогось часу після цього, а таке пророцтво збувається в момент кінця світу, в якому ми зараз перебуваємо, слід очікувати, що Бог покаже Своєму народові деякі фізичні факти, які відповідають і, отже, доводять сповнення пророцтва.

15 Головною метою сповнення пророцтва є оправдання імені Єгови; отже, Господь здійснює сповнення цього пророцтва в той період часу, коли Йому до вподоби висловити свою помсту проти ворогів. Филистимляни були переселені з Єгипту в землю Палестини. Так, вони представляли людей, які зовні здавалися такими, що виходили зі світу, представленого Єгиптом, і які, як вони стверджують, поклонялися Богові, але насправді є дітьми і поклонниками диявола. Це ті, хто лицемірно прикидається, що служить Богові, і хто водночас гірко протистоїть і переслідує справжніх людей Божих. Безперечні історичні свідчення, поза всяким сумнівом, доводять, що филистимляни зоображали особливо римо-католицьку ієрархію; і, здається, буде правильно викласти тут деякі докази, які можна знайти в провідних світових енциклопедіях.

16 Римо-католицька організація сміливо заявляє, що вона вийшла зі світу, символічно зоображеного Єгиптом, і що вона є представником Бога і Христа Ісуса, і заявила, що організація діє під титулом і назвою релігійної організації. Видимим органом, який керує організацією католицької церкви, є Римо-католицька ієрархія з її штаб-квартирою у Ватикані, в Римі. Слово "ієрархія" означає панування і владу у священних речах; (Webster) Римо-католицька Ієрархія складається з групи людей, які називаються "духовенством", і ця група людей представляє собою форму правління, яка здійснює владу над іншими, що асоціюють себе з організацією католицької церкви; і Ієрархія намагається контролювати політичні справи народів землі. Політика Ієрархії - керувати землею. Вона фальшиво стверджує, що є божественною установою, але насправді є головним видимим творінням і представником диявола на землі. Наступне визначення Ієрархії цитується з Британської енциклопедії: "Священний порядок, наука і діяльність, уподібнені, наскільки це можливо до Бога, і піднесені до наслідування Бога згідно з даним божественним просвітленням". (Том 13) Її засновники стверджують, що Ієрархія копіює порядок організації Бога, як вона показана в Біблії. Диявол - мімічний бог і намагається наслідувати Єгову в кожній частині його організації. Біблійний опис злої організації сатани точно відповідає опису Римо-католицької ієрархії. "Бо наша боротьба не проти крові й плоті, а проти начальств, проти влади, проти світоправителів темряви цього віку, проти духів злоби піднебесної". (Ефес. 6:12) Таким чином, Божий народ на землі зазнає нападу диявола з кожної частини його організації, невидимої і видимої. Шляхом обману, лукавства, переслідувань і утисків диявол намагається відвернути всіх людей від Бога Єгови, і він підступно використовує Римо-католицьку ієрархію для досягнення своєї злої мети.

17 Папа лише номінально є головою організації Ієрархії. Сама Ієрархія є справжнім очільником і диктує папі, що він має сказати і зробити. Орден єзуїтів є агентством секретної служби Ієрархії і виконує накази і розпорядження Ієрархії. Єзуїти проникли в кожну організацію світу. Будучи орденом секретної служби Ієрархії, багато хто з них претендує на роль протестантів і обіймає посади міністрів у протестантських церковних організаціях. Інші потрапляють у масонський орден і стають членами організації та діють, як шпигуни для Ієрархії. Одна з головних цілей Ієрархії полягає в тому, щоб контролювати всі народи землі, і організація єзуїтів, що займається секретною службою, здійснює безліч злих задумів для досягнення цієї мети. Одним зі способів дії для Ієрархії є організувати агітаторів, які виступають проти уряду при владі, такі організації, як так звані комуністи, а потім Ієрархія здіймає шум і крик, що комуністи збираються повалити уряд; і прикриваючись цим криком, який лякає людей, Ієрархія використовує цю паніку як привід для того, щоб інша організація захопила уряд. Це саме те, що сталося в Німеччині. Ієрархія організувала комуністів і використовувала їх, щоб налякати Німеччину, а потім організувала нацистів і тим самим захопила контроль над урядом. Потім Ієрархія уклала угоду про згоду з нацистами щодо Німеччини. Ця угода була опублікована громадською пресою протягом останніх кількох тижнів. На ці речі звертається увага Божого народу, щоб він чіткіше побачив, як Єгова давно тому передбачив нечестиву організацію, яка буде переслідувати його народ в останні дні, і в який спосіб Він розправиться з нею в кінці світу.

18 Писання ясно відкриває, що Авраам вживався для зоображення Бога Єгови, і що його син Ісаак представляв Помазанника Бога, Ісуса Христа і вірних членів Його царського дому. Вода є символом життєдайної правди. Авраам вирив колодязі, щоб люди його часу могли мати воду, для підтримки їх. Бог Єгова дав "воду з джерел спасіння", щоб Його народ міг бути підтриманий. (Ісая 12: 3) Филистимляни, представники диявола, знищували колодязі, які викопав Авраам. Ісаак знову викопав інші колодязі, щоб у людей була вода. Ісус Христос, Більший Ісаак, відкрив "джерела спасіння", коли Він прийшов на землю, і кожен, хто почув і послухався Його голосу, поспішав до цієї життєдайної води і намагався тримати джерела відкритими, щоб його ближні могли пити звідти. - Йоана 4:13, 14; 18: 37 (Тут порівняйте Буття 26:17-22)

19 Усі справжні й вірні послідовники Ісуса Христа, Більшого Ісаака, старанно намагалися навчати правди своїх ближніх. Диявол завжди був противником навчання людей правди, а Римо-католицька ієрархія була і залишається головним інструментом приховування правди й утримання людей від неї. Зла, жорстока і диявольська інквізиція була створена, і роками використовувалася Ієрархією в багатьох частинах землі, і вона й досі використовується в більш витонченій формі, щоб утримувати людей у незнанні про правду. Тільки диявольські інституції, які лицемірно заявляють про себе, як про Божі, але фактично є знаряддями диявола, могли успішно утримувати людей у цілковитому незнанні про великі води правди, що є такими необхідними для життя і щастя людських сотворінь. Як филистимляни переслідували Божий завітуючий народ в Палестині, так і позатипічні "филистимлян", тобто, Римо-католицька ієрархія та її посібники, завжди переслідували Божий завітуючий народ і продовжують це робити аж до сьогодні, щоб тримати людей у незнанні про Боже Слово, а відтак дати дияволу змогу виконати свій зухвалий виклик - відвернути всіх людей від Бога.

20 Має настати час, коли Бог почне свої дії зі звільнення Його завітуючого народу від їхніх жорстоких гнобителів. Тому Бог підготував спосіб вивести Самсона на сцену дії, щоб він міг вжити його, як прообраз визволення тих, хто любить і служить Єгові. "У той час був чоловік із Цори, з племені Данового, на ім'я Маной, і дружина його була неплідна, і не народжувала". - Суддів 13:2

21 Драма починається з того, що на сцені першими з'являються Маной та його жінка.. Ім'я Маной означає "відпочинок, місце спокою; або дарувальник подарунків". Це Єгова Бог, який дає спокій своєму народу, і Він дарує всякий добрий і досконалий дар. Маной тут, мабуть, представляє Бога Єгову. "Господь благословить народ Свій миром". (Пс. 28:11) "Повернися, душе моя, у спокій твій, бо Господь облагодіяв тебе". (Пс. 114:7) Через сина Маноя Єгова дав Ізраїлю спокій і мир на двадцять років. (Суд. 15:20; 16:31) Спокій Єгови знаходиться в Його столичній організації, Головою якої є Ісус Христос. "Бо вибрав Господь Сион, бажав бо [його] в оселю Свою. Це спокій Мій на віки вічні: тут оселюся, бо Я забажав його". - Пс. 131:13,14

22 Маной згадується як такий собі "чоловік із Цори", бо він був людиною віри і прагнув пізнати і виконувати волю Бога. (Суд. 13:8) Його віра і посвята Єгові проявляється в його протесті проти всього, що, здавалося, суперечило закону Бога. Він був у милості Єгови, і це підтверджується тим фактом, що Бог почув і відповів на молитву Маноя. (Вірш 9) Маной був з міста Цора, одного з міст недалеко від кордону території, зайнятої поколінням Дана. Фімнаф був містом всього за три милі на віддалі від кордону краю, і був зайнятий филистимлянами. (Суд. 14:1-4; 15:6) Околиці Цори були одним з основних виноробних районів Палестини, де люди, природно, пили вино, тому що вони його робили. Цора означає "той, що жалить"; "шершень, оса". Маной був із цього міста, і він був із родини, або племені Дана. Дан означає "посередник або суддя". Настав час, щоб Єгова підтвердив своє пророче слово, що стосується коліна Дана, згідно з пророцтвом Якова. "Дан судитиме [через свого нащадка, суддю Самсона] народ свій, як одне з поколінь Ізраїлевих; Дан [через Самсона] буде змієм [той, хто накликає постійне лихо, або зло на ворогів Бога] на дорозі [ворогів], аспідом [тобто той, хто глухий, відмовляється чути та перебувати під впливом чарів сатани; див. Псалом 57: 4,5] на дорозі [стежці війни], що уражає ногу коня [військову організацію сатани], так що вершник його [піднесені сили сатани] впаде назад. На допомогу твою [через Суддю] сподіваюся [народ Божий на землі], Господи! " (Буття 49:16-18) "Про Дана [Мойсей] сказав: Дан молодий лев, який вибігає з Басана [щоб перемогти ворога]". – Повторення закону 33:22

23 Филистимляни були гордими, зарозумілими, нахабними людьми і вкрай злими. Саме Єгова той, хто надає засоби, щоб піти вперед і вразити гордих. (Йова 26:12) Тут Єгова робить все можливе, щоб вивести Самсона, вразити ворога і почати визволення Ізраїлю. Жінка Маноя не названа, але її називають "жінкою" Маноя, і стверджується, що вона була безплідна. Таким чином, вона відповідає опису Божої жінки, тобто Його організації, описаної Ісаією, і яка свого часу стає матір'ю всіх дітей Божих. (Ісаіїя 54:1-13) Як в Єгови був призначений час для народження хлопՙяти Самсона, який мав почати визволення Його народу, так у Нього був призначений час для приходу Його послання, для приготування дороги перед Господом, щоб Він міг прийти до свого храму, а потім визволити своїх людей. (Мал. 3:1-3) Божа жінка або організація не могла з'явитися до належного часу Єгови. Від часу і після П'ятидесятниці справжні послідовники Ісуса Христа знову очікували Його другого приходу, і це було головною подією, на яку була звернена їхня увага. Приблизно в 1874 році справжні послідовники Ісуса Христа почали звертати свою увагу на другий прихід Ісуса Христа, і після цього було опубліковано багато матеріалу про це. (Див. "Вартова Башта", лютий 1881 р., стор. 3, 4)

24 Єгова послав свого ангела, щоб той сповістив членам Його організації про прихід Визволителя: "І з'явився Ангел Господній жінці, та й промовив до неї: Ось, ти неплідна, і ти не народжуєш, а ти зачнеш, і матимеш сина". (Суд. 13:3) З'явлення ангела перед жінкою було, мабуть, приблизно за дев'ять місяців до народження Самсона, протягом якого часу жінка повинна була коритися і дотримуватися наказів, даних їй, а саме: "Отож бережися, не пий вина й сикера, і не їж нічого нечистого, бо ось ти зачнеш, і народиш сина, і бритва не торкнеться голови його, тому що від самої утроби немовля це буде Божий назорей, і він почне спасати Ізраїль від руки Филистимлян". - Суддів 13: 4, 5

25 Від часу зачаття до народження дитини жінка повинна була суворо дотримуватися заповідей, даних їй, щоб вона могла народити дитя, відповідне для цілей Єгови. Дитина повинна була бути присвячена Богові з утроби матері. Божий закон, що стосується назорейства, говорить: "Оголоси синам Ізраїлевим і скажи їм: якщо чоловік, або жінка наважиться дати обітницю назорейства, щоб посвятити себе в назореї Господу, то він повинен утриматися від вина і [міцного] напою, і не повинен вживати ні оцту з вина, ні оцту з напою, і нічого приготованого з винограду не повинен пити, і не повинен їсти ні сирих, ні сушених виноградних ягід; в усі дні назорейства свого не повинен він їсти нічого, що робиться з винограду, від зерен до шкіри. У всі дні обітниці назорейства його бритва не повинна торкатися голови його; до сповнення днів, на які він присвятив себе в назореї Господу, святий він: повинен ростити волосся на голові своїй. У всі дні, на які він присвятив себе в назореї Господу, не повинен він підходити до мертвого тіла: [дотиком] до батька свого, і матері своєї, і брата свого, і сестри своєї, не повинен він осквернятися, коли вони помруть, бо посвята Богові його на чолі його, і в усі дні назореїв своїх святий він Господу". - Чисел 6:2-8

26 Біблійні коментатори зазвичай заявляли, що Самсон прийняв обітницю назорея, але немає жодних доказів, що підтверджують цей висновок. Це була жінка, його мати, якій було наказано дотримуватися всіх вимог закону про назорейство: "бо від самої утроби немовля буде назореєм Божим", що свідчило про те, що дитина нічого не вирішувала в цьому питанні. Жінка повинна була дотримуватися заповідей, або зобов'язань, покладених на неї; і це доводить, що Богові нічого не угодне, крім того, що цілком і повністю Йому посвячене. Крім того, це доводить, що жінка повинна була народити дитину, яка мала б бути повністю відокремлена і присвячена Богові з часу її народження і надалі. До свого народження, дитина не могла посвятити себе Богу і дати клятву, але мати посвятила дитину Господу. Це доводить, що Божа жінка, тобто Його організація, народжує тільки тих, хто повністю відокремлений від світу і посвячений Єгові. У них немає іншого вибору. Їхня посвята Богові має бути повною й абсолютною, і повне відокремлення від світу для Бога, і це повинно бути досягнуто до того, як вони народяться, як сини Божі. "І всі сини твої будуть навчені Господом, і великий мир буде у синів твоїх". (Ісаії 54:13) Усі, навчені Богом, повинні бути повністю відокремлені для Нього; інакше вони не зможуть бути навчені Господом. Той факт, що Самсон не міг підстригти своє волосся, не втративши прихильності Єгови, показує, що діти Божої жінки не можуть частково посвятити себе Єгові, а повинні бути цілком і повністю віддані Йому. Як Самсон відіграв важливу роль у пророчій драмі, так і важливість його довгого волосся підкреслюється, і тому з цього випливає, що його довге волосся зоображало дещо особливо необхідне для правдивих послідовників Ісуса Христа, які мають бути на землі при кінці світу.

27 Божа заповідь цій жінці свідчила: "від самої утроби немовля буде назореєм Божим"; це означає, що воно має бути відокремленим, присвяченим і посвяченим Богові від часу його народження, і тому Єгова сказав: "І він почне рятувати Ізраїль від руки Филистимлян". У цей момент у драмі Самсон, здається, зоображає тих, хто почав звільняти народ Божий від сучасних филистимлян. Тих, хто робив це, вірно оголошуючи Слово Боже і розкриваючи силу Бога і Його велике ім'я. Робота з повного визволення Ізраїлю від филистимлян була здійснена Давидом, зокрема, у двох великих битвах. Одна на горі Перазим, а інша на Габаоні, про які говорить Єгова через свого пророка, і які предсказують велике визволення, яке має здійснити Ісус Христос, великий позатип Давида. - Ісаії 28:21

28 У гармонії з цим Христос з 1878 року почав готувати шлях перед Єговою, і відтоді Він послав своїх вірних послідовників, щоб оголошувати про замір Єгови повністю вигнати всіх своїх ворогів і встановити своє Царство праведності.

29 Отримавши це повідомлення, жінка, мати Самсона, негайно передала його своєму чоловікові. "Жінка прийшла і сказала чоловікові своєму: "Приходив до мене Божий чоловік, який мав вигляд Ангела Божого, вельми вшанований, і я не запитала його, звідки він, і він не назвав мені свого імені, і він сказав мені: "Ось ти зачнеш, і народиш сина, тож не питимеш вина, не питимеш сикеру, не їж нічого нечистого, бо немовля від самої утроби і аж до смерті своєї буде Божим назореєм". - Судді 13:6,7

30 Це не означає, що Божа організація повинна розповісти Йому, що повинно статися, але це показує те, що всесвітня Божа організація перебуває в повній і цілковитій гармонії з волею Єгови. Оголошений замір Єгови полягала в тому, що Його жінка породить "насіння", яке знищить ворога. (Бут. 3:15) Це насіння має бути цілком і повністю посвячене Єгові. Жінка повторила своєму чоловікові слова, які вона чула: "Бо немовля від самого утроби до смерті своєї буде назореєм Божим". І це означатиме, що ті, хто братимуть участь у визволенні людей від злої організації сатани, повинні бути повністю і цілком вірними Богові навіть до смерті. - Об'явл. 2:10

31 Ісус Христос був цілком і повністю послушний Богові навіть до найганебнішої смерті, і за його вірність Він отримав велике і високе положення "автора вічного спасіння" і великого Визволителя й Оправдателя святого Божого імені. (Фил. 2:7-9; Євреям 5:7-9) Усі, хто народжений від Божої жінки, повинні бути вірними до смерті, якщо вони братимуть участь у оправданні імені Єгови. Хтось може бути тимчасово захоплений ворогом і швидко покаятися та отримати прощення, але віддалити себе від Господа означатиме його повний кінець і знищення. Таким чином, обітниця назорейства, дана матері, показує, що в організації Єгови на землі будуть тільки ті люди, хто цілком і повністю посвячений Єгові. Вірність повинна починатися з моменту народження людини від Божої організації і тривати завжди.

ЗВЕРНЕННЯ ДО ЄГОВИ

32 У цьому місці драми Маной зіграв роль тих, хто повністю довіряє Єгові Богу і покладається на Нього. Він не знав, що той, хто з'явився його дружині, був ангелом Господнім. (Вірш 16) Виявляючи свою віру в Бога Єгову, Маной молився: "Маной помолився Господу, і сказав: Господи, нехай прийде знову до нас людина Божа, яку Ти посилав, і навчить нас, що нам робити з дитиною, яка має народитися". - Судді 13: 8

33 Маной цілковито вірив, що звістка, яку він отримав від своєї жінки, була правдою, але він хотів подальшого повчання, і, як і всі вірні, він визнав, що його справжнім учителем є Бог. Своєю промовою він показав, що він цілковито переконаний у тому, що його безплідна дружина стане плідною, якщо Бог покерує, і що вона зможе народити сина силою Єгови, і що він хотів, щоб його скерували на правильний шлях, щоб він знав, що він має робити зі свого боку. Це було в гармонії зі встановленим законом Бога. (Притчі 3:5, 6) Обітниця Єгови була виконана по відношенню до Маноя: "І почув Бог голос Маноя, і Ангел Божий знову прийшов до дружини, коли вона була на полі, а Маноя, чоловіка її, не було з нею". (Суддів 13:9) Ангел знову прийшов до жінки, прийшовши насамперед до неї, щоб вона могла розпізнати те саме сотворіння, яке раніше їй з'явилося. Історія свідчить, що жінка "була в полі", коли з'явився янгол, що свідчить про те, що люди з Божої організації завжди перебувають на Його служінні, а отже, "в полі".

34 Безсумнівно, Маной молився вголос у присутності своєї жінки, і вона вірила, що поява цього чоловіка була відповіддю на цю молитву і що посланник чекатиме, поки вона не приведе свого чоловіка; і з цієї причини вона поспішила привести його. "Жінка негайно побігла, і сповістила чоловіка свого, і сказала йому: ось, з'явився мені чоловік, що приходив до мене тоді". (Суддів 13:10) Маной показав свою віру в Бога і в те, що Бог відповів на його молитву, негайно вирушивши з жінкою на зустріч із посланцем. "Маной підвівся, і пішов з жінкою своєю, і прийшов до того чоловіка, і сказав йому: Чи ти той чоловік, що говорив із цією жінкою? [Ангел] сказав: я". - Суддів 13:11

35 Маной, будучи головою дому, представляв тут Бога Єгову, главу всесвітньої організації, і він був тим, хто мав узяти на себе відповідальність за зобов'язання, що їх Господь поклав на його жінку: "І сказав Маной: "Тож, коли здійсниться твоїм словом, то як розпоряжати нам із цією дитиною, що робитимемо з нею?" (Суддів 13:12). Його питання відповідало закону Божому: "А якщо чоловік її, почувши, відкинув їх, то всі обітниці її, що вийшли з вуст її, і зароки душі її не відбудуться: чоловік її знищив їх, і Господь пробачить їй. Усяку обітницю й усяку клятвенну обітницю, щоб упокорити душу, чоловік її може затвердити, і чоловік її може відкинути". (Чисел 30:13,14) Це є причина, чому Бог послав свого ангела вдруге і відповів на молитву Маноя. Маной хотів, щоб він був навчений про те, що має бути зроблено, і про свою частину в приготуваннях для того, хто почне визволення Ізраїлю.

36 Ангел знав, що жінка розповіла своєму чоловікові, і що вона чула питання Маноя, а саме: "Як нам чинити з цим немовлям і що робити з ним?" І тепер Ангел Господній дає вказівку: "Ангел Господній сказав до Маноя: хай він остерігається всього, про що я сказав жінці; хай не їсть нічого, що виробляє виноградна лоза; хай не п'є вина і сикеру і не їсть нічого нечистого, і дотримується всього, що я наказав їй". - Суддів 13:13,14

37 Маной і його жінка були готові дотримуватися цього наказу і не тільки готові, а й прагнули цього. Їм було сказано, що їхнього сина буде вжито: "для початку визволення Ізраїля від руки филистимлян". У тому призначенні не йшлося, що Самсон повинен повністю звільнити ізраїльтян; отже, не можна сказати, що Самсон не впорався зі своїм Божим припорученням. Повне позбавлення від филистимлян Єгова залишив як майбутню роботу для свого Слуги. (1 Цар. 7:13, 14; 2 Цар. 5:17-25; 8:1, 11, 12; 23:9-19) Це ясно означає, що Самсон представляв клас людей на землі, які не намагаються цілковито визволити народ Божий з рук сучасних филистимлян, але що їхня робота полягає в тому, щоб звернути увагу ворога, і оголосити тим, хто має вуха щоб почути, про прихід Господа Ісуса Христа, який завершить визволення.

38 Щоб показати свою вдячність за службу посланця, Маной сказав, що він міг би пригостити посланця їжею. "І сказав Маной Ангелу Господньому: дозволь затримати тебе, поки ми виготовимо для тебе козеня. Ангел Господній сказав Маною: Хоч би ти й затримав мене, але я не буду їсти хліба твого; якщо ж хочеш зробити цілопалення Господу, то піднеси його. Маной же не знав, що це Ангел Господній". (Суддів 13:15,16) Якби Маной знав, що посланець був ангелом Господнім, він не був би таким наполегливим, щоб наполягати на своєму запрошенні; але ми повинні пам'ятати, що Маной грав свою роль, і тому його не можна критикувати. Ангел дав зрозуміти, що вся заслуга і подяка повинні бути надані Господу; і це відкриває належне ставлення всіх сотворінь, яким Господь доручив здійснювати служіння в ім'я Його. Багато людей потрапили в руки диявола, охоче отримуючи визнання за виконання якоїсь важливої роботи, хоча всяке визнання має належати Єгові. Усі, хто служать Богові Єгові, повинні визнати, що нікому не слід віддавати честь за тлумачення або відкриття пророцтв, але, що всяка честь, визнання і хвала належать Господу. - Колос. 2:4,18

39 Маной з добрими намірами запитав посланця щодо його імені: "І сказав Маной Ангелу Господньому: як тобі ім'я? щоб нам пошанувати тебе, коли виповниться слово твоє. Ангел Господній сказав йому: Що ти питаєш про ім'я моє? воно дивне". (Суддів 13:17, 18) Ангел виявив повний послух Господу, відмовившись розкрити своє ім'я. Ангел не прагнув отримувати вигоду з дорученої йому роботи, а також із сили Божої, що діє через нього. Його ім'я було абсолютно неважливим. Точно так само Ісус віддав усю честь, визнання і славу своєму Отцеві. Його послали говорити від імені свого Отця і оправдати ім'я свого Отця. Він відмовлявся відхилятися від цієї встановленої мети, і тому "принизив Себе", і був цілковито послушний волі свого Отця. (Филип. 2:7; Йоана 5:43) Очевидно, що слід зазначити, що ті, хто отримає признання Господа, повинні покірно ходити перед Ним і не шукати для себе визнання за свою роботу, але повинні віддавати всіляку честь Єгові.

40 Потім Маной почав готувати приношення: "І взяв Маной козеня і хлібне приношення, і приніс Господу на камені. І зробив Він чудо, яке бачили Маной і жінка його". (Суддів 13:19) Це пожертвування було здійснене в його домі; тому Маной повинен був тут виконати закон і принести жертву на камені, який не був обтесаний рукою людини. "Якщо ж будеш робити Мені жертовник із каміння, то не споруджуй його з тесаних, бо як тільки накладеш на них тесло твоє, то оскверниш їх". (Вихід 20:25) Ті, хто задіяний у Божій службі та виконанні роботи, представленої через Самсона, повинні приносити жертву їхню через чисту організацію Божу, засновану на Його Скелі, Камені в Сионі, а саме, на Ісусі Христі, і ніяк інакше.

41 Коли Маной і його жінка дивилися на нього, ангел діяв, як священик від імені Єгови, прийнявши жертву для Нього, тож "зробив Він чудо". "Коли полум'я почало підніматися від жертовника [неотесаного каменю], до неба, Ангел Господній піднявся в полум'ї жертовника. Побачивши це, Маной і жінка його впали обличчям на землю". (Суддів 13:20) І під-час жертвопринесення ангел вознісся. Тоді Маной і його жінка дізналися, що чоловік, з яким вони розмовляли, був ангелом Єгови, і страх охопив їх, і вони впали обличчям до землі, як Мойсей зробив це біля палаючого куща. (Вих. 3:1-6) "Ти [Єгова] твориш ангелів Своїх духами, служителів Своїх - вогнем палаючим". - Псалом 103:4

42 Ангел більше не з'являвся, і Маной, знаючи, що це був ангел Господній, був сильно занепокоєний: "І невидимим став Ангел Господній Маною і жінці його. Тоді Маной дізнався, що це Ангел Господній. І сказав Маной жінці своїй: Напевно ми помремо, бо бачили ми Бога". (Суддів 13:21,22) Знаючи про свою незвершеність і грішний стан, як чоловыка, і побачивши на власні очі представника Всевишнього Бога, Маной думав, що він неодмінно помре: "Жінка його сказала йому: якби Господь хотів убити нас, то не взяв би з рук наших цілопалення та хлібного приношення, і не показав би нам усього того, і тепер не відкрив би нам цього". - Суддів 13:23

43 Ця драма, зокрема, зоображає роботу Божого народу на землі в період Іллі. Жертва Божого народу в той період була доволі недосконалою, але Його люди діяли відповідно до свого найкращого розуміння і з доброю совістю, і Бог благословляв їхні зусилля, показуючи, що їхня праця була прийнятною через їхню непідробну любов і віру; і тому ці вірні спочивали в Господі.

44 Слід припускати, що жінка повністю підкорялася настановам, даним Ангелом Господнім, і що наприкінці відповідного періоду часу в неї народився син. "І народила жінка сина, і назвала ім'я йому: Самсон. І росло немовля, і благословляв його Господь". (Суд. 13:24) Дитину назвали Самсон, і це ім'я, мабуть, має певне значення. На думку деяких авторитетних джерел, воно означає "сонячний, або подібний до сонця". На думку інших, воно означає "спустошувач, руйнівник". Обидва ці значення здаються цілком доречними. Самсон був сонячним, дотепним і виглядав щасливим, і він також був руйнівником филистимлян. Ті, кого Самсон представляв, також є сонячними і приємними для тих, хто любить Бога, і водночас усі вони руйнівники сучасних филистимлян. Самсон виріс у Цорі, серед виноградників, які виробляли вино, однак він утримувався від вина, бо був повністю присвячений і відокремлений своїми батьками для Бога. За три милі звідти знаходилося місто Фімнаф, зайняте войовничим народом филистимлян; отже, Самсон повинен був мати охорону Господа. Він явно був благословенний Господом, тому що, підкоряючись Божій волі, він продовжував бути назореєм. Народження Самсона було початком визволення Ізраїлю і, схоже, відповідає часу, коли Ісус Христос почав звертати свою увагу, зокрема, на земні речі і почав 'готувати шлях перед Богом', і цей час, ми розуміємо, починається від 1878 року і далі. Таким чином, Самсон, мабуть, представляє роботу Господа, здійснену Його народом протягом цього періоду часу, починаючи від 1878 року і далі, який відомий, як робота Іллі. Близько того часу виникла Вартова Башта, а потім виникла організація Товариство Вартова Башта, Біблії та Трактатів. Ті, хто повністю присвятив себе Богу в цей період, і залишилися вірними, отримали величезне благословення. Самсон, здається, представляє Йоанна Хрестителя і клас Йоанна Хрестителя, про якого ангел Божий оголосив: "бо він буде великий перед Господом, і не буде пити вина та сикеру, а Духом Святим сповниться ще з утроби матері своєї". (Луки 1:15) Щодо Самсона божественне оповідання говорить: "І почав Дух Господній діяти в ньому в таборі Дановому, між Цорою та Естаолом". - Суддів 13:25

45 Схоже, що данці та филистимляни тримали військові табори близько один до одного. Якщо Маной був на військовій службі, безсумнівно, молодий чоловік Самсон був на військовому посту зі своїм батьком. Цей досвід повинен був прищепити молодій людині дух ворожнечі по відношенню до филистимлян і викликати в ньому бажання боротися з ворогом. Від самого початку роботи Іллі та Йоанна Хрестителя ті, хто зберігав свою непорочність перед Богом і зали шався вірним, набрали дух війни проти ворога, постійно молячись і сподіваючись на день, коли Господь здійснить цілковите знищення ворога і цілковите визволення тих, хто любить Його.

46 Божий посвячений народ протягом деякого часу помилково вірив і вважав, що "велика громада" (Об'явл. 7:9-14) народжена з духа, що вона лише частково вірна Богові, і що Самсон представляв велику громаду через її зовнішню неправильну поведінку, бо вона підкорилася невластивому впливові, а втрата Господньої милості, яка позбавила її сили і спричинила втрату зору. Якщо Самсон представляв людей Божих, які виконують роботу періоду Іллі в церкві, то він не зміг би представити велику громаду, тому що великої громади не існувало в той період часу. Віримо, що вивчення всієї історії про Самсона, повністю підтвердить висновок про те, що Самсон представляв дітей Божих, народжених від Його жінки, і які залишаються вірними до смерті. Як цей висновок може відповідати висновку про те, що Самсон піддався настирливості Даліли?

(Далі буде)

ПИТАННЯ ДЛЯ ВИВЧЕННЯ

1. Як Єгова чинить зі своїми ворогами? Чому? Хто гордий? Опишіть насіння Змія.

2-4. За допомогою Священного Писання покажіть, чи правомірно ізраїльтяни знищили своїх ворогів. Чому Єгова зберіг запис цього?

5, 6. Які визначні дії з'являються в біблійному оповіданні про Самсона? Яка мета цієї частини запису?

7-10. Хто з головних героїв цієї драми, і кого вони представляють пророчо?

11 Поясніть, чому тепер останку дано розуміння пророчих картин, записаних у Писанні.

12-17. Покажіть, що Суддів 13:1 явно пророче твердження. Ким були филистимляни? Поясніть їхнє перебування в Палестині. Вкажіть на докази, які підтверджують, що сьогодні вони представляють організацію, яка виступає проти правдивого народу Божого і переслідує його; а також, що слова апостола в Посланні до Ефесян 6:12 точно відповідають організації, політиці та методам головного видимого інструменту диявола, який використовується для досягнення його злої мети.

18, 19. Застосуйте пророчий факт (а) про те, що филистимляни закривають джерела, які Авраам вирив на благо людей, (б) про те, що Ісаак вирив інші джерела, щоб забезпечити людей водою.

20-22. Як Єгова підготував шлях для визволення свого завітуючого народу від їхніх жорстоких гнобителів? Покажіть, що в книзі Суддів 13:2 добре описується Маной і його жінка, як відповідні персонажі для їхніх ролей у цій драмі.

23. Якими людьми були филистимляни? Застосуйте пророчий факт, що Єгова у свій призначений час народив на світ дитину Самсона, який повинен був почати визволення свого народу.

24-28. Поясніть мету того часу, а також пророче значення (а) оголошення ангела, записаного у вірші 3. (б) заповідей (вірші 4, 5), які потім були дані жінці. Порівняйте ці інструкції з Божим законом, записаним у Числах 6:2-8. Коли і як ці пророчі слова, сказані ангелом, почали виконуватися?

29-31. Поясніть "жінка прийшла і сказала чоловікові своєму", як записано у віршах 6,7. Поясніть і проілюструйте значення обітниці назорейства, яку тут покладено на матір.

32, 33. Що показано (а) у вірші 8 щодо ролі Маноя в цій пророчій картині? (б) у способі, яким на молитву Маноя була дана відповідь?

34-36. За допомогою інших Священних Писань покажіть, що (у питаннях, згаданих у віршах 8,11,12), Маной діяв належним чином.

37. Поясніть, чи повністю Самсон виконав своє Божественне завдання. Що цим представлено?

38-40. Яку важливу інструкцію можна побачити в цій частині картини, представленій (а) у віршах 15-18? б) у віршах 19,20?

41-43. Як вірші 20-23 знайшли виконання?

44, 45. Що в записі вказує на те, що інструкції, дані ангелом, були виконані (а) тими, хто в цей час брав участь у них? б) тими, кого вони там пророчо представляли? Яка відповідна обставина видніється з твердження вірша 25?

46. Візьміть до уваги, що досі посвячений народ Божий вірив, що Самсон представляв "велику громаду". Чому він не міг представляти цей клас? Кого він представляв? Як цей висновок міг відповідати поведінці Самсона з настирливістю Далили?

ВЕЛИКА ГРОМАДА ВІТАЄ ПРАВИТЕЛЯ ЛЮДЕЙ

Це був рік 33 (н.е.). Весна щойно прийшла на Близький Схід. "За шість днів до Пасхи прийшов Ісус у Віфанію, де був Лазар померлий, якого Він воскресив із мертвих. Другого дня багато людей, що прийшли на свято, почувши, що Ісус іде в Єрусалим, узяли пальмове гілля, вийшли назустріч Йому й вигукували: Осанна! благословенний Той, Хто прийшов в ім'я Господнє, Цар Ізраїлів! А Ісус, знайшовши молодого віслюка, сів на нього, як написано: Не бійся, дочір Сиона, отак Цар Твій гряде, сидячи на молодому віслюку. Учні Його спершу не зрозуміли цього, але коли Ісус прославився, тоді згадали, що так було про Нього написано, і це зробили Йому". - Йоана 12:1,12-16

Через багато років апостол Йоан отримав одкровення. Він побачив символічно ще одну радісну велику громаду людей, що має з'явитися через тисячу дев'ятсот років потому, під-час кінця світу, або віку, і вони повинні вітати Царя, якого Єгова Бог зробив "вождем і наставником народів". (Ісаії 55:4) Описуючи апокаліптичне видіння, Йоанн пише: "По тому глянув я, і ось, велика громада людей, якої ніхто не міг перелічити, з усіх племен, і родів, і народів, і язиків, стояла перед престолом, і перед Агнцем, у білому вбранні, і з пальмовими гілками в руках своїх. І вигукували гучним голосом, кажучи: "Спасіння Богові нашому, що сидить на престолі, і Агнцю!", Ісусові Христу. - Об'явл. 7: 9,10

Царство Боже, що складається з вірних послідовників Ісуса, збиралося протягом дев'ятнадцяти століть. Загалом Господь Ісус визначає їх як "мале стадо", якому Єгова дає Царство. (Луки 12:32) Вони були народжені з Божого духа. Духовне народження означає, що Бог породжує як свого духовного сина таку людину, яка раніше виявляла віру в пролиту кров Ісуса Христа, "Агнця Божого", виражала цю віру, повністю посвячувала себе виконанню Божої волі, і була покликана йти слідами Ісуса. Але "велика громада", прадсказана в Об'явленні, не є з духа народженою громадою; тобто, вони ніколи не народжуються і не признаються Єговою, як Його духовні сини. Ті, які сьогодні виходять, щоб скласти "велику громаду", не є "малим стадом" Христа, і в інших місцях Писання, позначаються як Його "інші вівці", "люди доброї волі", клас, представлений Йонадабом сином Рехава. - Івана 10:16; Луки 2:14;4 Царів 10:15-23

Оскільки Святе Письмо було написане наперед на користь послідовників Христа, на яких має прийти кінець віку або світу, як сказано в 1 Коринтян 10:11, то з цього випливає, що апостол Йоан справді виступав за свідків Єгови зараз на землі, коли йому було заповідано:: "Ти маєш знову пророкувати про народи і племена, і язики, і царів багатьох". (Об'явл. 10:11) Остання частина 1919 року нашої ери позначає собою початок роботи свідків Єгови після перешкоди, світової війни. На той час, коли це товариство досягло 1922 року, їхнє служіння було організоване й розпочалося, і саме тоді, як передбачив і наказав Ісус, "це Євангелія Царства" проповідувалася від дому до дому, і в такий спосіб передавалася людям, народам і язикам, тобто для простих людей, а також "царям", або правителям світу. (Матв. 24:14) Божий останок на землі, тобто свідки Єгови, отримали з руки ангела Божого послання Євангелії Царства, яке вони повинні проповідувати, як написано: "І побачив я іншого ангела, що летів посеред неба, що мав вічне Євангеліє, щоб благовістити тим, що живуть на землі, і кожному роду, і поколінню, і язику, і народові". (Об'явл. 14:6) Відтоді "ця Євангелія Царства" проповідувалася багатьма мовами (більше сімдесяти до теперішнього часу) і розповсюджувалася серед народів різних країн у друкованому вигляді в мільйонах книжок, журналів та безкоштовних видань, не кажучи вже про широке поширення повідомлення по радіо. Ця Євангелія поширювалася також для царів, або правлячих елементів світу, даючи їм повідомлення та попередження, яке було надруковане та розповсюджене по всій землі. Це також було проповідувано людям доброї волі відповідно до заповіді Господньої. Саме ті, хто чують, розуміють і відповідають на послання Євангелії, посвячуючи себе виконанню волі Божої, а потім, шукаючи смирності та справедливості, отримують признання і благословення Бога. (Соф. 2:2,3) Таким чином, виходить, що "велика громада" це з "усіх народів і племен, і народностей, і язиків" (англ). Вони не стають частиною "малого стада" духовних ізраїльтян, які запечатані як "слуги Бога нашого", 144 000. - Об'явл. 7:2-8

Жодна людина не може сказати, що Богом визначено. Єгова чітко визначив 144 000 як тих, хто запечатаний як Його слуги, щоб виконати своє призначення. Але яка людина могла б порахувати їх, якщо б це число не було відкрито їй Єговою ? Той факт, що Йоан "почув" число попечатаних і число попечатаних 144 000, є переконливим доказом того, що Єгова через Ісуса Христа відкрив людині цю велику правду і в ніякий інший спосіб людина не змогла б отримати її. Цей та подальші факти того, що Йоан згодом побачив "велику громаду людей, якої ніхто не міг перелічити", показують, що їхня кількість є одною з нерозкритих таємниць Єгови, і тому 144 000 і "велика громада" не належать до одного й того самого класу, а є різними та окремими громадами.

Вони "стояли перед престолом". Той факт, що вони "стояли", показує, що вони оправдані Всевишнім, бо "не встоять нечестиві в суді, і грішники - в зібранні праведних". (Псалом 1:5) Але де "стояли"? Чи доведеться їм спочатку потрапити на небеса, щоб бути оправданими перед Господом? Звісно, ні; і при цьому вони не повинні були б бути на небесах, щоб стояти перед престолом, навіть якщо йдеться про позицію чи признання. Вірш шістнадцятий показує, що, стоячи перед "престолом", люди з великої громади голодні і спраглі, а якби вони були на небесах, у них не було б жодної причини для голоду і спраги. Ті, хто голодний і жадає духовної їжі, - це ті, хто на землі прагнуть харчуватися тим, що задовольнить бажання їхніх сердець.

Очевидно, що тут показана велика громада людей, які стоять перед престолом суду Ісуса Христа, тобто Божого престолу, де Бог судить через свою довірену особу, тобто Єгова передав весь суд Своєму улюбленому Синові. (Йоана 5:22,27) У 1914 році Єгова посадив свого улюбленого Сина на престол влади, як Законного Правителя Землі. (Псалом 2:6) У 1918 році, через три з половиною роки після зведення на престол, Ісус Христос прийшов до духовного храму Божого, як "посланець" або заступник і розпочав суд у храмі. (Мал. 3:1-3) Стоячи перед Господом на суді, "велика громада" не обов'язково повинна бути на небесах, тому що, як сказав Ісус, коли Він вступає на престол для суду над народами, то всі народи повинні бути зібрані перед ним, і, звісно, ці народи не на небесах. "Коли ж прийде Син Людський у славі Своїй та всі святі Ангели з Ним, тоді сяде на престолі слави Своєї, і зберуться перед Ним усі народи, і відокремить одних від інших, як пастух відокремлює овець від козлів". - Матвія 25:31,32

Велика громада є "з усіх народів", тому не на небесах, а на землі, і постають перед Ісусом Христом для суду. Ця робота суду показує, що люди доброї волі, які стають на бік Господа та Його братів, свідків Єгови, і які стають "вівцями" Господа, постають перед Господом великим Суддею у тому вигляді, у якому вони оправдані, "і поставить овець на правий Свій бік". Вівцям Христос Ісус каже: "Прийдіть, благословенні Отця Мого, успадкуйте Царство, уготоване вам від створення світу"; і вони отримають життя вічне на землі. (Матв. 25:32-46) Під-час суду вони перебувають на землі, але при цьому "перед очима" Ісуса Христа, бо тепер Він звертає свою увагу на них, хоча ніхто з людей не може бачити Господа. Жодному з великої громади не потрібно на власні очі бачити того, "перед" (грец. Enoopion - "перед очима") ким вони стоять і через кого їх судять. Вони дізнаються, що Ісус Христос перебуває в храмі, на Його престолі суду, і вони знають цю правду, хоча й не бачать Його своїми буквальними очима.

Опис їх, як одягнених "у білий одяг" означає, що вони стоять перед престолом, як оправдані. Ці "білі шати" зображують, що вони чисті та оправдані. У чотирнадцятому вірші йдеться про те, яким чином їхній одяг став білим. Чистота зумовлена вірою в пролиту кров Ісуса Христа, Який "полюбив нас і омив нас від гріхів наших Кров'ю Своєю". (Об'явл. 1:5) Велика громада людей своєю вірою в пролиту кров Христа і посвятивши себе Богові, омила свій одяг кров'ю Агнця й очистилася. Вони зберігають свої шати в чистоті, залишаючись у вірі та посвяті Богові й Ісусу Христу, Його Царю.

Апостол Йоан представляє останок Божий, який бачить велику громаду з "пальмовими гілками в руках своїх". Ці останні зайняли позицію на боці Ісуса Христа та Бога Єгови, про що свідчить той факт, що вони стоять перед престолом Бога та Агнця, вбрані в білий одяг. Що ж означає "з пальмовими гілками в руках своїх"? Це символічно говорить, що велика громада вітає Ісуса Христа, як "камінь випробуваний, угловий, дорогоцінний, міцно утверджений" Єгови, як Царя і Законного Правителя світу та Спасителя людства. Коли в 33 році Ісус Христос в'їхав до Єрусалиму на віслюку і представив себе Царем, це стало 'заложенням углового Каменю' в меншій мірі. (Ісаії 28:16) Це віщувало остаточне заложення углового каменю, коли Ісус Христос мав з'явитися в небесному храмі Єгови, як Цар у 1918 році. Коли Господь Ісус в'їхав до Єрусалиму, то "безліч народу стелили свої шати дорогою, а інші різали гілки з дерев і стелили дорогою, і народ, що йшов попереду і супроводжував його, вигукував: осанна Сину Давидовому, благословенний Той, що прийшов в Ім'я Господнє, осанна в небесах!" (Матв. 21:8,9) Вони "Взяли пальмові гілки, вийшли назустріч Йому й вигукували: осанна, благословенний Той, Хто приходить в ім'я Господнє, Цар Ізраїлів! " (Йоана 12:12,13) У Євангелії від Йоана і в Об'явленні Йоан згадує про пальмові гілки у зв'язку з великою громадою. Таким чином, заложення Углового Каменю щонайменше в 33 р. н.е. представляло те, що Йоан бачив у видінні щодо Углового Каменю (помазаного Царя Єгови) в повноті.

Коли Ісус увійшов до Єрусалиму, велика громада людей , які стелили свій одяг на землі та махали пальмовими гілками, не були Його учнями, як згодом показали факти. Незадовго до цього тріумфального в'їзду до Єрусалиму Він говорив зі своїми учнями, звертаючись до них, як до "малого стада". (Луки 12:32) Це було потім, коли Ісус їхав на віслюку, як цар, і велика громада людей з'явилася і кричала: "Осанна Сину Давидовіву! благословенний Той, Хто приходить в ім'я Єгови". Так само, коли Ісус Христос увійшов на престол 1914 року, велика громада не була розпізнана, відкрита і не розумілася, як така, що існує, і при цьому вони не є учнями Ісуса Христа, а тому не народжені й не помазані духом Божим, як Його духовні діти і свідки. Після того, як Ісус Христос був представлений як Цар у 1918 році навесні, і сів на престолі Його суду в храмі, велику громаду можна було розпізнати з пальмовими гілками в їх руках. Це буде доказом того, що велика громада людей, згадана в Об'явленні 7:9, почала зՙявлятися після того, як Господь з'явився в храмі для суду. - Мал. 3:1-3

Очевидно, що ті, хто має "пальмові гілки в руках їх", як згадано в Об'явленні 7, не є послідовниками Христа, тобто не є останком Єгови на землі, а складаються з тих, хто чує про Єгову та Його Царство під керівництвом Христа й бажають цього Царства. Очевидно, що вони зібрані з націй і племен, родів, народів і язиків; і коли вони дізнаються, що Боже довгоочікуване Царство прийшло, вони стають на бік Єгови і Його Царя і махають своїми "пальмовими гілками", щоб засвідчити, що вони від щирого серця згідні та підтримують Царя, про якого вони довідалися.

Коли людські сотворіння дізнаються про щось, що приносить їм велику користь, їм важко утриматися від висловлення своєї радості. Жодна добра новина не може принести людині такої радості, як звістка про те, що їй забезпечене спасіння. Це свідчить про настрій тих, хто складає велику громаду, що стоїть перед престолом з гілками в руках. Про це Йоан пише: "І вигукували голосним голосом, кажучи: спасіння Богові нашому, що сидить на престолі, і Агнцю! ". (Об'явл. 7:10) Коли люди доброї волі дізнаються, що Цар праведності прийшов, і що Бог забезпечив спасіння через кров Христа та Його Царство, і що немає інших засобів спасіння, вони виспівують хвалу Єгові, як Автору спасіння, і вони посвячують себе служінню Йому. Вони не залишаються мовчазними, але енергійно приєднуються до свідків Єгови, Божого останка, щоб вигукувати звістку Царства. У них є добрі новини, які вони отримали з вуст свідків Єгови. Ці добрі звістки свідки, за приказом Господа, їхнього Царя, принесли до класу "овець", описаного в Матвія 25:31-46, і говорять їм: "І той, хто чув [добру новину], нехай скаже: приходь! " (Об'явл. 22:17) Таким чином цей запрошений клас "овець" говорить іншим: "Приходьте і пізнайте єдиний шлях спасіння". Як показано в Об'явленні 7:10, представники великої громади кажуть іншим: "Спасіння Богові нашому, що сидить на престолі, і Агнцю!" 'Пальмові гілки в їхніх руках' насправді говорять: 'Ми вітаємо нашого Царя і Спасителя; наша вірність і наша посвята Йому. Наше спасіння походить від Нього, Царя Вічного, який є Єгова, і через Ісуса Христа, Його помазаного Правителя світу'. Вони відкрито визнають, що вони - на боці Господа.

"Ці одягнені в білі одежі хто, і звідки прийшли?" (Вірш 13) Це був старець перед престолом, який відповів: "Це ті, котрі прийшли з великого горя, вони омили одежі свої, і вибілили одежі свої Кров'ю Агнця". (Об'явл. 7:14) Вони "прийшли з великого горя" (П. В. ); "Це ті, що виходять з великого горя" (Діаглотт). Цей період горя розпочався з "дня Єгови", тобто в 1914 році, коли почалася "на небі війна" проти сатанської організації на небесах. (12:7) Вона досягне великого вершка під-час битви Армагедону, "битви в цей великий день Бога Вседержителя". (16:14,16) Це горе не приходить, щоб розвинути, або вдосконалити велику громаду, але це горе, що приходить на організацію сатани, як видиму, так і невидиму, і що цілковито знищить цю організацію. (2 Сол. 1:6; Рим. 2:5-9; Об'явл. 2:22) Якби це горе тривало до самого кінця, не перериваючись, усяке тіло було б знищена. Горе було вкорочено (в середині) Господом приблизно в той самий час, коли закінчилася світова війна, 1918 року, що дало змогу Його свідкам, які перебувають під Його керівництвом, виступити й нести свідоцтво про Його ім'я та Його Царство, як свідки для світа. Під-час цього періоду свідоцтва, тобто під-час "проповіді Євангелії Царства" (Мт. 24:14), вийшов клас великої громадм. Горе не на користь великій громаді. Нехай це буде вирішено раз і назавжди, бо горе стосується організації сатани.

"Вийти з великого горя" означає не тільки пережити це горе, як "тіло, що буде врятоване" (Мтф. 24:22), але перш за все означає, що велика громада вийде з організації сатани та стане на бік Єгови впродовж періоду часу, що минає під-час "вкорочення днів", тобто від припинення світової війни в 1918 році до дня Армагедону. У цей період проповідується свідоцтво "Царства".

Яка мета вкорочення тих днів горя? Господь відповідає що це "заради вибраних". (Матв. 24:22; Марка 13:20) Протягом цього періоду часу вибрані Божі повинні виконувати роботу як свідки Єгови та підкорятися Йому, і, принаймні, частина цієї роботи полягає в тому, щоб "поставити знак на чолах" великої громади, як повелів Єгова. (Езек. 9: 4) Це означає, що свідки Єгови, як чоловік що "вбраний в лляний одяг, і з писарським приладом на боці його", повинні проголошувати вістку правди і, таким чином, давати розумне розуміння правди тим, хто є з класу великої громади. Той клас підчиняється заповіді Ісуса "нехай тікають у гори" (Мтв. 24:16); вони займають своє місце і стають у "місті прибіжища", що забезпечене Богом Єговою. (Числа 35:6) Це відбувається "одразу ж після тих днів горя ", тобто після першої частини горя, з 1914 по 1918 рік. (Матв. 24:29) Велика громада також переживе Армагедон, бо Божа обітниця тим, хто "шукайте справедливості, шукайте смирності", полягає в тому, що "можуть бути сховані" у цей час. (Софонії 2:3) Усі ці писання заперечують думку про те, що горе призначене для розвитку, або вдосконалення цього класу Божого народу. "Велике горе" - це виконання рішень Єгови проти організації сатани, і воно не призначена для розвитку будь-кого.

"Вбрання" людей великої громади явно означають публічну позицію, в якій вони ототожнюють себе з вірою в кров Ісуса Христа, як викупну ціну людства, і з тим, що вони відкрито займають свою позицію на боці Єгови. Багато чесних людей були переконані, що "вищі власті" є і були видимими правителями цього лукавого світу; але коли Бог просвітив Свій народ і відкрив їм, що "вищі власті" (Рим. 13:1) - це Єгова і Христос Ісус, вони передали цю інформацію іншим чесним людям доброї волі, і багато хто з них із радістю з того часу прийняв, і визнав Ісуса Христа та Єгову "вищими властями". Для них це був час радості, і вони з радістю визнали перед людьми, що вони вірять у Господа Ісуса Христа, що вони повністю довіряють Єгові і що вони на Його боці. У незнанні вони трималися речей світу. З приходом Христа, як Законного Правителя світу, ця інформація була передана людям доброї волі, що дало їм змогу побачити, що вони перебувають під сатанською організацією, і що існує потреба в тому, щоб очиститися, вийшовши з неї. І вони роблять це, залишаючи організацію сатани й ототожнюючи себе з організацією Бога.

Відповідно до мови Об'явлення (7:14) велика громада робить своє власне обмивання ; тобто, за допомогою напряму дій вони відриваються від нечистої організації сатани і відкрито показують себе на боці Єгови, і вони роблять це, відкрито визнаючи свою посвяту Богові. "Вустами визнається на спасіння". (Рим. 10:10) Як же тоді "вони омили шати свої й вибілили шати свої кров'ю Агнця"? Пролита кров Ісуса Христа Агнця Божого - це підстава для прощення гріхів, підстава для Бога, щоб пробачити нечистоту. Вірячи, що пролита кров Христа є викупною ціною людства, і посвячуючи себе виконувати Божу волю, ґрунтуючись на такій вірі; і служачи, поклоняючись і підкоряючись Господу, а не людям, вони стають на бік Єгови і беруть участь у Його служінні. Це єдиний шлях, який дасть їм білий і чистий вигляд в очах Бога. Ніхто не може стати на бік Єгови, не повіривши в пролиту кров Ісуса Христа, як засіб спасіння.

Велика громада не залишає жодних сумнівів щодо того, де вони стоять. Вони шанують Бога Єгову і Його Царя і відмовляються підносити славу будь-якій частині організації сатани. "За це вони перебувають [нині] перед престолом Бога, і служать Йому вдень і вночі в храмі Його, і Той, Хто сидить на престолі, буде мешкати в них". (Об'явл. 7:15) Вони дивляться на престол Бога і Христа, і ні на жодне інше місце, і тому вони "перед престолом" і перед очима Єгови і Його Царя. Вони голосують за Царство Боже і беруть участь у роботі з проголошення Царя і Його Царства. Вони мають признання престолу, і Бог звертає свою прихильну увагу до них до кінця, щоб вони могли 'сховатися в день гніву Господнього'. Вони - група радісних сотворінь, які активні та ревні до Єгови та Його Царства. Тепер вони підхоплюють пісню і дух служіння, які відзначають останок Бога, і разом із останком, свідками Єгови, вони продовжують іти до Армагедону і до оправдання святого імені Єгови.

Як жадані оселі Твої, Єгова сил! Блаженні ті, що живуть у домі Твоєму: вони безперестанку прославлятимуть Тебе. Блаженна людина, чия сила в Тобі і в якої в серці стежки спрямовані до Сиону. Приходять від сили в силу, кожен з них постає перед Богом на Сіоні. Бо Єгова Бог є сонце і щит, Єгова дає благодать і славу; тих, хто ходить у непорочності, Він не позбавляє благ. Єгова сил! Блаженна людина, що сподівається на Тебе! - Псалом 83.

ЛИСТИ З ПОЛЯ

В Ефіопії є один самотній піонер, який виконує - "проповідуватиметься це Євангеліє Царства". Він може дати свідчення вірменською, грецькою та французькою мовами.

Нижче наводиться лист від нього:

Дорогі брати в офісі Вартової Башти:

Я отримав ваш обнадійливий лист і прочитав його з великою вдячністю.

Дорогі улюблені, я не вважаю дивним переслідування за правду, і я очікую більшого. Нехай натовп диявола зробить усе можливе. Єгова Саваот захистив мене в минулому, і Він буде робити це і в майбутньому.

Опівдні я повертався додому з роботи, і один з агентів сатани, раптово виходячи зі свого укриття, двічі вдарив мене по голові великою палицею; він вдарив мене так сильно, що палиця зламалася. Але завдяки допомозі Господа і, на подив сусідів, моя рана була не дуже серйозною. Я залишався в ліжку тільки два дні. Іншим разом представники ворога напали на мене з ножами; але в той самий момент, коли вони збиралися завдати мені удару, під впливом якоїсь невідомої сили вони кинули свої ножі та залишили мене в спокої.

Але жорстокі агенти диявола продовжують переслідування. Цього разу вони склали проти мене неправдиві свідчення і відправили мене в столицю (Аддіс-Абебу), щоб постати перед імператором. Під-час мого перебування (чотири місяці) там, у столиці, я ходив усюди і передавав свідоцтво від хати до хати, а також у готелях і кафе. Нарешті я постав перед імператором. Він вислухав мене; і, не знайшовши жодної провини, він звільнив мене і наказав мені йти додому. Дякую Господу за цю перемогу!

Мої переслідувачі - клас вірменського великого бізнесу і вірменський священник, які приховують себе від очей, але використовують деяких ефіопів і арабів для здійснення своїх злих планів.

Немає сумнівів у тому, що вас інформують газети про політичне становище, яке існує зараз в Ефіопії. Люди живуть у страху і розгубленості, але я радію Господу. Нехай Всемогутній Єгова благословить вас рясно і зміцнить вас, щоб завершити роботу, яку Він вам дав.

Твій брат у Христі,

К. Хацакорцян, Ефіопія.

РЕЗОЛЮЦІЯ

Дорогий брате Рутерфорд!

Ми, члени товариства Якима [Вашингтон] з Йонадабів і помазанників, які підписалися нижче, хочемо скористатися цією нагодою, щоб висловити нашу цілковиту впевненість у тому, що Вартова Башта є інструментом Єгови. Цим ми приймаємо таку резолюцію:

"Ми віримо, що ЄГОВА - єдиний істинний Бог і що Ісус Христос є Відкупителем людини і законним правителем світу. Ми впевнені, що Царство Боже під Христом є єдиною надією людства і що Ісус Христос є месником Єгови і що Його Царство оправдає велике ім'я Бога. Ми ненавидимо зло і любимо правду. Тому ми з радістю стаємо на бік Бога Єгови та Його Царства під правлінням Христа, і з Його благодаті будемо любити, служити, коритися і шанувати Єгову та Його улюбленого Сина, Ісуса Христа ".

Джон Ф. Гауенштейн, Флоренс Шак, К. А. Гібсон, Лола Гілліард, Рубі Стейбер, Пані Ганна Шварц, місіс Рейнольдс Бессі, місіс О Ліва Гілярд, місіс В. Є. Іден, В. Є. Едем, Чэс. Еллер, Т. Б. Шак, Анна Відмер, місіс Тос. Роудс, Мінні Махоні, Евелін Маквей, Дж. Е. Маквей, Лена Гауенштейн, А. Е. Гілліард, Маргарет Гілліард, Мері А. Коффі.